53 



,clelte, samt i anseende hårtill ofta ganska sam- 

 manträngda, otydliga och obeståmbara. På undra 

 vingarna åro de kroppen närmast löpande nerver- 

 na deremot måst underkastade förändringar; den 

 innersta af dem felas ibland alldeles (såsom på 

 genera Amaryssus och Doritis). I anseende hårtill 

 måste man vid bestämmandet af Nervernas benåm- 

 ningar, vid båda vingarna borja från den randen 

 der främre och bakre vingarna råkas, hvarigenom 

 man på de främre vingarne räknar nerifrån oppåt, 

 på de bakre deremot räknar man ofvtinifrån nerår, 

 inåt kroppen till, och nerverna benåmnas for 6f- 

 rigt endast medelst nummer på den ordning hvar- 

 uti de folja. Så konstladt detta förfarande ån vid 

 första påseendet torde synas, och så analogice oli- 

 ka det ån år mot hvad man i andra ordines iakt- 

 tagit, så torde det dock billigas eller åtminstone 

 ursåktas, i anseende till den eljest inträffande omöj- 

 ligheten att såga hvilken af nerverna på främre 

 vingen som bor antagas for den första. 



I allmänhet kunna vingnerverna hår sågas 

 utgöras af tvenne hufvudknippen, som skiljas af 

 den ofvannåmnda areola discoidalis, (mellanfåltet,) 

 jnen som sjelfva uppkomma ur flere eller fårre 

 stammar ifrån Vingroten. På Svenska Dagfjåril- 

 larna, (till hvilka jag hår egentligen inskränker 

 mig,) år de främre vingarnas nervgång i det huf- 

 vudsakliga nästan lika. Jåmf. Pl. i. Den första 

 Cnedersta) nerven uppkommer nSstan från basen, 

 den 2 , 3 och 4 , från en gemensam stam ; derefter 

 följer utgången for areola discoidalis, och sedan 

 aga 5 och 6 gemensam början; 7 och g komma 

 från en stam, och dessa sednare komma alla fyra 

 från en lång nervus subcostalis. Detta år det van- 

 ligaste forhållandet, men på genera Amaryssits och 

 Doritis finnes den skillnaden att utgången for are. 

 ola discoidalis, som dock år sluten af en tvårnery, 



