159 



med basen para^Iel kant, och en vinkel af vid pass 

 150°. 



Utanpå år Pargasiten, dels löga glänsande, 

 dels glänsande, inuti glänsande. Glansen håller 

 sig emellan den glasartade och pårlmoartade. 



Brottet år ofullkomligt bladigt, brottytorna 

 efter längden strimmiga, sonderspringer i något 

 långa, prismatiska stycken. Ar genomskinande i 

 h5g grad. Ger ett hvitt streck. Halfhård, repar 

 glas. Skor. Låter icke mycket lått söndersprän- 

 ga sig. Dess gråvit, specific. fann jag hos ett 

 1,3075 gr. vågande rent crystallinisktkorn = 3,1626 

 (vattnets gr. sp. vid + 4^° = 1). 



For blåsror smålter den for sig lått till en 

 gråhvit ogenomskinlig email. Med soda ger den 

 en ogenomskinlig gulaktig, raed borax en genom, 

 skinlig perla som, medan den år ånnu varm, 

 har en vacker grön fårg, men under afsvalning 

 blir endast litet dragande i grönt. Med phpsphor- 

 salt smålter den trögt till en genomskinlig hvit 

 perla. 



Den träffas vid Pargas i Finland, tillika med 

 brungul glimmer insprångd i hvit kornig kalksten, 

 som är pä många stållen bladig. Under hvilka 

 forhållanden denna kalksten der förekommer, har 

 jag icke kunnat _erfara. 



Man har forvåxlat Pargasiten med pyroxene 

 och sodalith. Från den förra skiljer den sig ge- 

 nom crystalisationen. Från den sednare i) genom 

 sin låttsmålthet får blåsror, dä sodalithen icke 

 smålter, utan förlorar blott sin fårg; 2} derigenom 

 att sodalithen bildar med saltpetersyra, åfven i 

 köld, ett tjockt gelée, då PargasUen deraf ej märk- 

 bart angripes. 



Fossilet inlades i utspådd saltsyra, f5r att be- 

 fria det från vidhängande kalk, kornen blefvo ef- 



