i6a 



kolsyradt baryt i platinadegel Massan ^upplöstes 

 i saltsyra, och fålldes med svafvelsyra pa det satt, 

 It rieall barytiord blef utfiUd Kalkjorden 

 och den ånnu qvarvarande barytjorden utfälldes se- 

 dan med oxalsyrad ammoniak Den silade vätskan 

 afdunstades och glådgades i platinadegel. Da den 

 återstående massan upplåstes i vatten och silades, 

 cch det genomgångna åter afdunstades och glödga- 

 des sa befanns återstoden som for ofngt var gan- 

 ska'ringa, ånnu talkjordshaltig, och lag kunde icke 

 deri upptäcka några märkbara spar at kali. 



2 gramm Pargasit består således at 

 Kiseljord 0,967 (O Eller pä .oodela. ^^^ 



0,068 Cv 



T^ 1,0350 ShlS lö 5i»97 



Talkjord 0,3795 18,97 3 20,37 



Kalkjord 0,2009 10,04 I 10,88 



Lerjord 0,08 n (c) innehåller 



0,1375 ^y^^ 



■^Tgö 0,2186 10,93 2 io.9Ö_ 



Jernoxidul o,o794(d) 3,97 ^^'^f'^ 3.9 



Glådgningsforlust 0^566 j,83_ Glodgn.f:st 1,8 



1,9500 97,49 



Formeln, som uttrycker Pargasitens sammai 

 sittning, blir således: CS^ + ^MS^ + ^JS 



Analysen bekräftar derfore fullkomligt He 



Hauy's mening, att Pargasiten bor ställas ull Ai 



phibole, till hvilken han räknar strålsten med hv 



ken Pargasiten, sårdeles m.ed den af Klaproth u 



dersåkta korniga från Peinach (Bear. V. 31J 



nåra i sin sammansättning ofverensstammer. M 



det torde vara riktigare, att under benämningen 



nornig stråhten ställa Pargasiten till strålsten h£ 



re ån till Hornblende, då, så vida vi hitlils V' 



