176 



tillåta^ att ]ag ofverlåmnar en Beskrifning dårofvet, 

 som m6)eligen i Sverige kunde finnas tillfallen att 

 med forman använda detsamma. 



Vid Kopparhyttan i Rothenburg an der Saale 

 forsmåltes så kallad Kopp ar skiffer ^ en bituminos 

 MergelskilFer med Kopparmalmer alt igenom fint 

 inmängd. Af desse Malmer år sällan något spår 

 for ögat i skiffern synbart, men af de erhållne 

 småltproducterna kan man sluta, att de hufvudsa- 

 keligen måste bestå af silfverhaitig svafvelbun- 

 den Koppar med svafvelbundet Jern, och hvartill 

 dessutom komma något Zink, Nickel, och Kobolt, 

 åfven förenade med antingen Svafvel, eller Ar- 

 senik. 



Vid första smältningen erhålles en Skårsten, 

 som dar kallas Rohstein (Råsten), hvilken, sedan 

 skifTern före smältningen undergått en rosming, na 

 mycket minskat i Jern - och Svafvel-halt, men där- 

 emot €n halt af Koppar som går upp till 22 å 

 26 # på Centnern, då den rå skiffern endast in- 

 nehåller 3 j^ koppar af hundrade. 



Den erhållne Skårstenen, (^JRohsteinJ blir 3 

 gånger rostad i öppen Jild , och undergår därefter 

 den så kallade Concentrations smältningen. • Den 

 dåraf blifvande product k^W sls Spur st em , (Spårslen, 

 i Sverige kallas så rika Skårstenar merendels Trott- 

 sten) och har nu en Kopparhalt af 48 till 50 pro- 

 Cent. Denna Spurstein rostas åter 6 gång^er i öp- 

 pen Eld. Vid den å nyo dårpå följande smält- 

 ningen erhålles: 



1:0 Silfverhaitig Råkoppar, .{SchwarZ'Shipfer') 

 hvilken sedan undergår Segrings processen. 



2:0 Så kallad Dunstein^ {Tunnsten'), en rika- 

 re Skårsten eller Trottsten, bestående af Svafvel, 

 bunden koppar med något Jern och en ringa Silf- 

 verhalt, hållande nu 66 till 70 procent koppar. 



