152 



va m'rkt*'*^). Den Uggla, hvilken gifvit anledning 

 till närvarande afhandling, gaf såsom fången esom- 

 oftast detta knappande late; och tycktes dermed ut- 

 trycka så val hastig skrämsel som ondska, kanske 

 ock smarta: då hon skulle aflifvas och redan var 

 tråfFad af skottet, men ej genast dog (ty dessa fog- 

 lar aro nog seglifvade), gick jag till for att taga 

 fatt på henne, och hörde då åfven samma late flere 

 gångor upprepas. 



4:10 Dessa Ugglor åro enligt Tengmalm 

 mycket vilda och svåra att tama, till bevis hvar- 

 uppå han anforer att "de svälta förr ihjål, ån de 

 forajås att åta dä de åro fångna" *'^). Min Uggla 

 kunde val ej på en tid af 3-4 veckor blifva tam, 

 men rojde från första stunden af sin fångenskap ej 

 någon utmärkt vildhet. Den åt ock med begår 

 så vål rått som kokadr kött, skurit i små bitar; 

 ehuru aldrig i min närvaro, om jag e] instoppade 

 kottet i dess mun, då den genast nedsväljde det- 

 samma. 



Siuieligen ma det tillåtas mig anmärka en om- 

 ständighet, som vid dissectionen af denna Uggla 

 förekom mig och de andre närvarande mårkelig: 

 ]ag tyckte mig nemligen finna dess fett af mera 

 fasthet ån jag hos någon annan fogel sett det, till 

 sin consistanCe mera likt talg ån ister. Som detta 

 fett forkom innan jag dermed hänt göra forsok, så 

 kan jag ej med visshet hårom försåkra någotj kån- 

 ner ej heller om denna egenskap kan tillhora det- 

 ta species, eller tillåfventyrs hela Genus. Likväl 

 har jag ej bordt forbig,å en omständighet, som i 

 fall den funnes åga rum hos någre eller alla spe- 



*) h c. p. 141. 



**)!. c, p. 14.3. 



