251 



Linn. Fn. 1795. var cc De Geer Ins. 6. 155, i. t. 8, 

 f, a.?. (Eristalis apianus Fabr. Antl. 231 I. S^^rph, 

 Ent syst. li.o. 9 V ) 



5 5! Ar den största arfen, som vankas flerestådes i 

 Sverige, fast c) ymnigt. De\) liknar en Syrphus; 

 men sä val muniiskolden som vingarne hora Mu- 

 scides till. Hufvudet framtill äc sidorna stöter i 

 blekgult, men munnskolden i svart med stora rhy- 

 staces och korna vibvissae. Panti^proten mörkröda, 

 länga, smala, läilgfjådrade. Vert ex år snarare bä- 

 rig ån borrstig. Ögonen medelmättigii , hoptryckta, 

 nog närmade hos hannen. Thorax: låtki med gult 

 luddj scutellen med svart. Abdomen framtill glän- 

 sande svart ; tredje och fjerde ses;mentet guUuddigr, 

 Fötter svarta. Ving•^r,la upptill gulaktiga, ned* 

 till stötande i svart, åfven=;om vingfjället. Nerv* 

 gängen precist lika som i M. maculata, d. å. fjerde 

 iåugdnerven krokigt nedlöpande i sjelfva ving- 

 spitsen. 



ynr. /3. j ? hirsutie thoracis anlque sordide alba. 



30. M. msridimia ob^^cufe atra imiiiaculata; frontis 

 lateribus aureis-; alis basi et squamn flavis. 

 Fabr. Antl. 284- ^. Ent. syst. 4. 312L» 'X^ Linn. Fn. 

 1S27. De Geer [ns. 6. ^'y. 2. 



5 $ Ar den fSr-egäende närmast i storlek bl?ncl 

 Sveriges flugarrer; helt och hållit svart, mcirk cch 

 svartluden ; endast hufvudet framfill gulldglånsan- 

 de med korrta vibrissas och tjocka mystaces. Pann- 

 sproten svarta, medtlmätuga; med gul, längfjådrad 

 ^eia. OsJ,onen medelmåttiga, hos begge kon åtskill- 

 da med ludet svart mellanstrek, dock närmade hos 

 hannen. Vingarna vid basis o€h fjället gula. Fot- 

 ter svarta. 



Vistas i Trfigardar , mindre ofta, i Skåne* 



K. y. A Handl. i&if. St. II. 17. 



