2g4 



nan beskaffenhet ån som allmånnast tråfFas hos 

 Calicia, nemligen endast bestående af ett strodt 

 foga sammanhängande pulver, hvilket åfven ibland 

 alldeles saknas, och dymedelst gifver anledning att 

 anse dessa arter såsom mera beslågtade med Svamp- 

 vexterna ån Lichenerne, marker man ock en bety- 

 delig olikhet uti Lafhusets och dess delars daning, 

 samt det helas deraf uppkommande skiljaktighet. 

 De få arter vi ånnu kanna af Siågtet Coniocy- 

 be hafva val ett skaftadt Lafhus, men detta skaft 

 år hos dem merendels längre, klenare, jemntjockt 

 och liknar en smal tråd, samt år boiligare ån hos 

 Calicia och merendels alltid ofverdragit med ett 

 färgat pulverlikt åmne; det år ej svart som hos 

 Calicia, och ej så skört eller bråckligt. Andan 

 af detta skaft utvidgas något, och får der skapnad 

 af ett ganska litet piattadt eller uppå kullrigt och 

 midtpå något intryckt utskott, eller knapp, i stal- 

 let for att ofvergå till ett bågarlikt Lafhus såsorai 

 hos Calicia. Uppå detta, lilla utskott formerar 

 sig sjelfva Lafhuset nästan klotrundt och betåcker 

 formedelst sin större vidd denna knapp, så att han 

 ej synes om icke Lafhusets kropp derifrån skiljes 

 eller lodrätt i tu klyfves. Det klotrunda Lafhu- 

 set, som således saknar både disk, och brådd eller 

 ringkant, hvilka så tydligt åro utmärkte på Ca- 

 licia, år af en mjukare nästan korklik samman- 

 sättning, ån den (illhardnade pulvermassa, som 

 utgör Lafhusbågarens fyllning hos dessa , och ehu* 

 ru färgad, likväl icke svart som hos dem , invån- 

 digj: någon gång teknad med ifrån medelpunk(en 

 divergerande strimmor, hvilket likväl ej utan sam- 

 mansatte förstoringsglas kan märkas, Lafhusglo- 

 bens hela lediga yta ar alltid betåckt med ett fint 

 doft , olika till fårgen hos sårskillda arter, åfven 

 som dess inre substance oftast både liU väsende 



