54 



svartbld . förmodligen af de mindsta d e larno a 

 närmare sammanryckande; men den blir der- 

 före icke olöslig un ler tvättningen. Torrkad 

 wolframs valla är nära svart, men ger ett pul- 

 ver, livars färg liknar den nyss fällda svaf- 

 lans. Upphettad i destillationskärl ger den 

 svafvel och lemnar grå svalVelwölfrani. Vanli- 

 gen får man bland destillationsproducterna äf- 

 Ten vatten och svafvelhundet väte. Det är svårt 

 att af^öra livarifrån det sistnämda kommer. 

 Antingen innehåller den fällda wolframs vallan 

 svafvelhundet väte i chernisk förening, som ej 

 cenom tvättning och torkning fullt utjagas, eller 

 sönderdelar "wolframsvaflan en del af det vid- 

 hängande vattnet. En portion vedframsvafla, 

 som på filtrum ett par gånger hlifvit Legjuten 

 ined vatten, blandades i en retort med vatten 

 och kokades, h varvid clen gas som utvecklades 

 uppfångades ofver qvicksilfver. Det var svaf- 

 velhundet väte, men dess myckenhet syntes 

 icke svara emot någon bestämd förening med 

 volframsvaflan, som. under kokningen till det 

 luesta upplöstes i vattnet. Man skulle likväl 

 af detta försök kunna draga den slutsats att 

 vrolframsvailan, in statu nascenti, kan förenas 

 med vätesvafla, som sedan genom tvättning och 

 beröring med luften efter hand afskiljes, och 

 att en olika halt af vätesvafla är orsaken till 

 de olika färgnuancer, h varmed volframsvaflan 

 fälles , dock har jag deröfver intet åtgörande 

 försök. Fälles v olframsvaflä ur ett salt, som 

 innehåller en inblandning af ett wolframsy-* 

 radt salt, så far fällningen en ljusare, brun 

 färs. som drager i rödt och fällningen svart- 

 nar ej i kokning. Efter torkning ger den i 

 bränning svafvel? yrlighet och lemnar en gråbla 



