6i 



af svafvelsaltet och en atom af syrésaltet, så 

 måste 82. 5 cl. smält salt gifva '5g.5 cl. svafvel- 

 syradt kali och 53.5 cl. wolframsyra. Dessa 

 försök synas berättiga till den slutsats att det- 

 ta salt är ett verkligt dubbelsalt och hestår, 



med inberäknande af vatten af KW*Aq 4 +£KS 2 

 +2WS 3 }. Om wolframsyradt kali noga blan- 

 das med svafvel och i en betäckt degel upp- 

 hettas, så sönderdelas saltet, grå svafvelwol- 

 fram bildas och man får, vid massans behand- 

 ling med vatten, en gul upplösning som inne- 

 håller det wolframsyrade och wolframs vallade 

 dubbelsaltet. 



Wolframsvafladt svafvelnatrium kristalli- 

 serar ganska trögt och först sedan massan blif- 

 vit mycket concen trerad. Bästa sättet att få 

 kristaller är att åt frivillig afclunstning öfver- 

 lcmna en concentrerad lösning af saltet i alko- 

 hol. Kristallerne äro orediga, röda till färgen 

 och begynna snart fuktas , hvarvid färgen ljus- 

 nar och öfvergår till gult. Med öf vers kött på 

 basis fås ett äfvenledes i alkohol lösligt salt, 

 som hastigt fuktas i luften och sönderdelas gan- 

 ska fort till syresalt. 



Wolframsvafladt svafvelammonium fås bäst 

 då en concentrerad lösning af neutral wolfram- 

 syrad ammoniak sönderdelas med svafvelbun- 

 clet väte, hvarunder det nybildade svafvelsal- 

 tet, som är tröglöst i vatten, efterhand anskju- 

 ter i ljusröda kristaller, som till utseendet all- 

 deles likna kaliumsaltet. Detta salt decrepiterar 

 ganska häftigt då det upphettas, ger vatten 

 samt svafvelammonium och lemnar slutligen en 

 grå metallglänsande svafvelwolfram, som be- 

 håller formen af de söndersprungnaj kristall- 

 styckena. Detta salt löses lättare i rent vat- 



