62 



ten, äii då vattnet håller något salt Upplöst* 



Det sönderdelas föga under frivillig afdunstning 

 och ger intet dubbelsalt, då det upplöses i 

 blandning med salpetersyrad ammoniak och öf* 

 verlemnas åt frivillig afdunstning; 



Ur den vätska h varur detta salt afsattsig, 

 fås, under frivillig afdunstning, ett gult salt i 

 rätvinkliga 4-sidiga taflor, som fullkomligt lik- 

 nar det motsvarande kaliumsaltet, och som så- 

 ledes synes innehålla wolframsyrad ammoniak. 

 Det förhåller sig i torr destillation likt det fö- 

 regående och lemnar grå svafvelwolfram. 



fVolframsvajiadt svafvelbarium fås gan- 

 ska trögt, då det neutrala syresaltet, blandadt 

 med vatten, utsattes för en ström af svafvel- 

 bunclet väte. Man får en citrongul vätska, som, 

 efter frivillig afdunstning, lemnar ett gult bla- 

 digt kristalfiniskt, genomskinligt öfverdrag på 

 eiaset. Lösningen fälles icke af caustik ammo- 

 niak. Upplöses nyss fälld wolframsvafla, ge- 

 nom kokning, i svafvelbarium, så får man en 

 gul massa, som intorkar utan alla tecken till 

 kristaliisation. Med öfverskott på wolframsvaf- 

 la ger den en brun fernissa. Vätesvafladt svaf- 

 velbarium sönderdelas, till och med i kokning, 

 trögt af wolframsvafla. 



TVolframsvafladt svajvelstroiitium fås gan- 

 ska lätt och i mvckenhet ffenom det neutrala, 

 i vatten utrörda, saltets sönderdelning med svaf- 

 velbunden vätgas. Lösningen är gul och ger 

 citronsrula stråliya kristaller. Den grumlas icke 

 af caustik ammoniak. Med öfverskott på wolfram- 

 svafla fås ett brunt salt, som intorkar till en 

 syrup. 



Wolframsvajladt svafvelcalcium fås lika 

 lätt som det föregående. Anskjuter icke och 



