65 



behåller sig så* Med det gula dubbelsaltot äi»; 

 fällningen mörkare och samlad svart. 



Wolframsvajladt svafvelqvicksilfver är en 

 svart fällning. 



Wolframsvajladt qvicksilf ver svafvel faller 

 i vackert brandgula kåfvor. Öfverskott på wol- 

 framsvafladt svafvelkaiium svärtar fällningen och 

 af öfverskott på qvicksilfverchlorid blir den in- 

 om få ögonblick hvit. Den neutrala förenin- 

 gen afskiljd behåller sig oförändrad. Den mörk- 

 nar i torkning och blir slutligen gulbrun. Rif- 

 ven till pulver blir detta mörkrödt och tager 

 politur af pistillen. Ger i destillation svafvel 

 och cinober och svafvelwolfram återstår. Fäll- 

 ningen med det gula dubbelsaltet liknar den 

 nyssnämda, men dess pulver efter torkning, 

 tager icke packning och blir ej glänsande. Ger 

 i destillation en länge fortfarande ström af svaf- 

 velsyrlighetsgas. 



Wolframsvajladt svafvelsilfver är en mörk- 

 brun fällning som snart blir svart» Ger i de- 

 stillation svafvel och blir blygrå, metallglän- 

 sande. 



Wolframsvajladt platinasvafvel ger en 

 djupt mörkbrun vätska, som en stund behåller 

 sig klar, men snart afsätter en svart fällning. 



Wolframsvajladt guldsvafvel bildar en 

 djupt mörkbrun, genomskinlig upplösning, som, 

 efter utsättande för öppen luft, efter ett par 

 dagar, ger en genomskinande fällning, h vilken 

 samlad blir svart. 



VI, Tellur sv af ve Isätter* 



Svafveltellur är hittills föga känd. Klaproth*)- 

 angaf: "att om man sammansmälter tellur med 



*) Beilräge III. 12. 

 K. V. 4. HmdL 1826. St. I. 



