77 



De sakna likval för det närvarande ett intresse, 

 som kunde svara emot svårigheten af deras stu- 

 derande. Att Tantalam på torra vägen kan 

 frambringa ett tantals vafladt salt, som på våta 

 vägen sönderdelas, har jag i K. Acad. Handl. 

 1824, p« 287, redan visat. 



Saltbildarne gifva inga svafvelsalter. För- 

 enar man t. ex. chlorsvatVel med svafvelkalium, 

 så får man chlorkalium och svafvel. 



Föreningar gifvas af gulds vafvel (AuS 3 ), 

 platinas vafvel (PtS 2 ), rhodiums vafvel (RS 4 ), 

 med mera basiska svafvelmetaller, hvilka må- 

 ste betraktas såsom föreningar emellan de ba- 

 siska metalloxiderna j t. ex. af kali med plati- 

 naoxid eller med kopparoxid, och visa att svaf- 

 let, ända in i detaljer, imiterar syrets förhål- 

 landen. — 



De försök, jag i det föregående anfört , åda- 

 galägga: 1. Att en talrik och intressant klass 

 af salter gifves , i h vilken syrets plats i syre- 

 salterna intages af ett lika antal atomer svaf- 

 vel, samt att detta utbyte af syre mot svaf- 

 vel, hos flera syresalter låter verkställa sig ge- 

 nom inflytande af svafvelbundet väte, hvars 

 väte syrsattes på bekostnad af syret så väl i 

 syran, som i basen. — 



2. Att många af dessa svafvelsalter, i all- 

 mänhet alla af de metaller som bilda alkali 

 och alkaliska jordarter, äro lösliga i vatten, 

 kristallisera, förena sig med kristallvatten, för- 

 binda sig stundom med hvarandra och stun- 

 dom med syresalter till dubbelsal ter, hafva 

 olika mättningsgrader och följa vid dessa i all- 

 mänhet samma multipler som syresalterna. 



3. Att svafvelsalter förnämligast bildas i 

 sådana förhållanden, som hafva motsvarande 



