121 



riska formation :r ) , ån flere andra skäl , förbju- 

 da dess upptagande bland de klassiska benäm- 

 ningarne i zoologien ; det har derföre ock redan 

 af Wahlenberg med fullt skäl blifvit förkastadt, 

 och skulle äfven säkerligen aldrig blifvit adop- 

 teradt af Linné. 



För det andra utmärker äfven detta ordet 

 Trilobites endast den redan förstenade organis- 

 men. Ville man nu, — af samma skäl som jag 

 redan anfört vid frågan om ordet Entomostra- 

 cites, — reducera detta namn till sin ursprung- 

 liga form, för att dermed beteckna det lefvan- 

 de djuret, så kunde detta ej blifva något annat 

 än trilobus **) , hvars otjenlighet såsom namn 

 på ett Genus väl icke ens behöfver bestyrkas 

 genom något anförande utur Linnés Philosophia 

 botanica. 



För det tredje har jag mot denna benäm- 

 ning att anföra ännu ett skäl, som måhända 

 skall anses ännu mer bindande. Det har nem- 

 ligen lyckats mig att upptäcka en tydligen hit- 

 hörande art, eller en så kallad Trilobit, som 

 likväl icke är Trilobit-, det vill säga, en art 

 som alldeles saknar dessa tvenne längs gående 

 ryggfåror, genom h vilka djuret får utseende af 

 att vara liksom tredeladt. Denna art är den 

 jag kallar Asaphus Armadillo; den är alldeles 

 slät, så att ej minsta spår af nämde ryggfåror 

 kunna skönjas; — och sannolikt torde framdeles 

 ännu flera arter kunna upptäckas , som lika 

 starkt motsäga den nu bestridda benämningen. 



*) JXeral. då man ansåg dessa djurs caudalsköldar va- 

 ra hela, trekölade eller tredelta Musslor. 



**) Såsom ock Bklinnich måst kalla sjelfva Petrifi- 

 katet. 



