12Ö 



randen. (Denna term kommer endast i fråga 

 då detta parti antingen är begränsadt, eller el- 

 jest mera utmärkt, såsom på Ogj-giaj på O/e- 

 nus gibbosiiSj o. s. v.). 



Gence: hufVudets sidor, på ömse sidor om 

 ögonen, och närmast intill dem. 



Oculi: Ögonen; de tvenne upphöjningar, 

 som finnas på de flesta Palaeaders hufvud, och 

 alldeles äga utseende af ögon, hvad de, enligt 

 deras reticulerade synyta, otvifvelaktigt äro, 

 ehuru man äfven i sednare tider ännu satt det- 

 ta i fråga. — De äro hos Palaeaderna så ställ- 

 da, att endast den yttre sidan, vanligtvis ut- 

 görande en halfcirkel, är tjenlig för synen; men 

 den öfra ytan betäckes af en från pannan utgå- 

 ende lo b; samt undre och bakre sidorna af ögat 

 äro upptagna i sjeliYa hufvudet. 



Lobus palpebralis j (eller lobus palpebralis 

 superior) den nyssnämda , från hufvudet utgå- 

 ende flik, som betäcker en större eller mindre 

 del af ögats Öfre vta, och svnes alldeles fästad 

 vid den. Den begränsas utåt af linea facialis. 



Plica palpebralis Qinfera") ett slags veck 

 eller ring vid roten af ögat, som har ett sken- 

 bart utseende af ögonlock (hvad den naturligt- 

 vis icke är). T. ex. på Asaphus palpebrosus. 



Tubercidi vel eminentice oculares: De mer 

 eller mindre synbara upphöjningar, hvilka på 

 flere af de så kallade blinda Palseaderna finnas 

 belägne på det eljest för ögonen vanliga ställe; 

 och hvilka måhända äro en antydning af dessa 

 organer. 



Sutura eller linea facialis: En alldeles egen, 

 fin men skarp och intryckt linie , som på flere 

 arter af Äsaphus och Caljrmene omskrifver ett inre 

 fält af hufvudet. Den går alltid öfver sjelfva ögo- 



