mg 



Rhachis caudalis (/. Pygidii): den på cau- 

 dal-skölden liksom fortgående fortsättningen af 

 ryggraden; ofta endast i form af en kort, föga 

 kullrig köl, med mer eller mindre tydliga spår 

 efter leder. 



Costce pygidii Q., scuti caudalis): de upp- 

 höjda linier, som på caudal-skölden strålformigt 

 utgå från rhachis caudalis. 



Scutum anale: den yttersta leden af hela 

 kroppen, då denna äfven baktill är delad i seg- 

 menter, och denna yttersta skölden således är 

 ganska liten. (t. ex. på slägtet Olenus). 



Mucro caudalis: den särskilta (rörliga?) 

 svans, som finnes liksom vidhäftad caudal-sköl- 

 dens spets. (t. ex. på Asapkus mucronatus). 



Cauda: en småningom utskjutande förläng- 

 ning af caudal-sköldens spets, (Hos flere Asa- 

 phi). 



Lacinia? caudales : de flikar eller spetsar 

 af yttersta segmentet , som å ömse sidor ligga 

 närmast anal-skölden, (t. ex. på flera arter af 

 Olenus och Calymene; helst då dessa flikar äro 

 förlängda). 



4- Pa loradernas slägtskap och analogi med nu 

 existerande Genera^ samt det hufvudsakliga- 

 ste af deras yttre organisation. 



Allt ifrån den tid då Palaeaderna först upp- 

 täcktes, har det varit en beständig ventilation 

 om det nu existerande slägte, h vartill dessa be- 

 synnerliga petrifikater borde hänföras; eller, i 

 sednare tider , om det slägte , hvarmed de åt- 

 minstone visade närmaste likhet och förvantskap. 



K. V. A. Handl. 1826. St. L & 



