140 



Det blir då likväl ej fråga derom, att för 

 dem finna en plats , bestämdt gif ven mellan tven- 

 ne andra leder af denna stora kedja, under hvars 

 form så mången systematicus söker föreställa sig 

 de oräkneliga naturalstren ordnade, det ena ef- 

 ter det andra. Det är detta, blott i följd af 

 vårt föreställningssätt, uppkomna bemödande, att 

 i en enda enkel series söka intvinga den mång- 

 falldiga , fria och åt alla håll radierande naturen, 

 som så länge uppehållit den verkliga, naturen- 

 liga systematikens fortskridande, hvars stigar 

 man förbisett, medan man grubblat på uppfin- 

 nandet af denna enkla series , — denna Natur- 

 systematikernas Lapis Philosophorum och Qua- 

 dratura circuli. 



Det är föröfrigt i synnerhet tvenne svårig- 

 heter, som ännu lägga nästan oöf vervinnerliga 

 hinder för ett säkert bestämmande afPalaeader- 

 nas närmaste afliniteter och analogier med nu 

 lef vande djur. 



Den ena är, att högst sannolikt redan de 

 radier af mellan-former hafva utslocknat, som 

 fordom sammanbundo Palseadernas formei\ med 

 dem af ännu lefvande djur; och det är ej san- 

 nolikt att många af dessa slägten blifvit genom 

 stenvandling så förvarade åt oss, som fallet är 

 med sjelfva Paheaderna. 



Den andra svårigheten är vår inskränkta 

 kunskap om de ännu lefvande former af Crusta- 

 ceer, som finnas i tropiska trakter af oceanen. 

 Ty på samma sätt som närmaste slägtingar till 

 våra Orthoceratiter, Terebratuliter , Lithophyter 

 och öfriga Petrifikater i allmänhet, nu mera en- 

 dast förekomma i de sydligare hafven, är det 

 äfven sannolikt, att i nämde haf ännu finnas 

 former dolda, som kanske komma Paleeadernas 



