1^1 



mulus med denna analogi, fastän han ej sam- 

 manrullar kroppen. 



Å motsatta ändan af livarje ajjinitets-rad, 

 stå åter de genera, som visa analogi i motsats 

 mot de förra; således de slägten, h vilkas kropp 

 visar de flesta segmenter, är mera utsträckt, och. 

 utan förmåga att klotformigt hoprulla sig; såsom 

 Scolopendra, Idotea, Olenus, Branchipus *). 



För öfrigt kan anmärkas den naturliga öf- 

 vergång som denna uppställning synes visa, från 

 Monoculi och Paleeaderna, såsom endast sjö-djur, 

 till Onisci, som innefatta dels sjö- dels land- 

 djur, samt slutligen tiil Myriapoda, h vilka samt- 

 ligen endast lefva på det torra. 



Naturligtvis har jag vid denna framställning 

 uppsåtiigen valt endast några få, och de mest 

 bekanta genera, för att här stå såsom typer för 

 vissa hufvudformer. 



5. Palceadernas tillväxt och förmodade Meta- 

 morphoser. 



Grefve Sternberg har yttrat den förmodan, 

 att en och samma art af Palasader måhända vi- 



•") Ett analogt förhållande märkes äfven bland den andra 

 serien af Crustace'er, eller de egentligen kräftartade 

 djuren. Utan att behöfva hoprulla sig är nemligen hos 

 de egentliga krabborna, t. ex. hos Calappa,, Portu- 

 nus. Cancer <&:c. hela kroppen i sjelfva sin bildniug 

 redan hopdragen , stjerten inviken under kroppen, 

 och fötterna sammandragna under den. Småningom 

 blir hos andra genera kroppen mera långsträckt, 

 segmentemas och fötternas antal finnes ökadt, t. ex. 

 hos Pandalus j GammaruSj Squilla^, o. s. v. tills man 

 slutligen träffar denna förlängda, lineara form^ som 

 utmärker slägtet Proto va. fl. 



