i4(> 



Bland andra hypotheser om dessa fornverl- 

 dens djur, har Schlottheim nyligen framställt 

 den meningen, — "att de, liksom Cyamus och 

 Pycnogonum, varit Parasiter^ och måhända så 

 mångfalldiga och olikartade, som sjelfva de forn- 

 verldens sjödjur, på dem de bodt och af dem 

 de hemtadt sin föda, till icke ringa plåga för 

 för dessa sednare"*}. — Jag behöfver till veder- 

 läggning af denna mening endast anföra tvenne 

 högst enkla skäl. Nemligen först: att ett djur 

 som hoprullar sig, väl svårligen kan tänkas va- 

 ra parasit. Det skall ju nödvändigt i samma 

 ögonblick lossna från det djur hvarpå det varit 

 fästadt, och sjunka till bottnen. — . För det an- 

 dra : om dessa Palaeader varit Parasiter, hvart 

 hafva då lemningarne af de större djur, på dem 

 de lefvat, tagit vägen? Såsom det längesedan är 

 bekant, träffas i alla våra öfvergångsformationer 

 icke minsta spår eller lemningar af några ver- 

 tebrerade djur; och då Paheaderna finnas så 

 ymnigt, och så väl bibehållna, hade väl äfven 

 skeletten af större djur omöjligen kunnat för- 

 svinna. 



6. Kar akter er för Palceadernas Fa- 

 milj ej samt för de hit hör ande Ge- 

 nera. 



Af det föregående torde synas, huru myc- 

 ket Palaeaderna afvika från alla bekanta familjer 

 och slägten bland Crustaceerna; det oaktadt är 

 det svårt att gifva en både naturlig och veten- 

 skapligen bestämd karakter för dem; emedan 



») Isis 1826, III, p. 3 16. 



