222 



Låt ED och EG vara tvenne objectivglas , 

 så stälda, att deras optiska axlar PO OQ ligga 

 uti ett med instrumentets limbus åfJV parallell 



plan och råkas uti rotationsaxelns ceutrallinea, 

 livars projection är O. Låt vidare, i focus prin- 

 cipalis för glaset ED. harkorsset H vara insatt, 

 äfvensom ett dylikt h i focus för EG, så är 

 tydligt, att, o ni man föreställer sig en speglande 

 yta Y, som vore lika mycket lutande emot 

 de båda optiska axlarne, bilden af harkorsset -H 

 måste sammanfalla med hårkorsset h. Sätter 

 man nu ett oculärglas ef sä, att h blifver i dess 

 focus, måste följaktligen man se korsset h be- 

 täcka bilden af H. Let samma måste tydlieetå 

 äfven inträffa, om, i stället för den imaginära 

 ytan Y, man liafver ytan AB af en Cristall 

 ABC > placerad kvar som helst utanför centrum, 

 blott ytan AB är parallel med ytan I d. v. s. 

 lika lutande mot objectivens optiska axlar. 



Yrides nu limbus omkring, tills den un- 

 dre cristall vtan ac, i cris tallens nya ställning 

 abc, blifver parallel med ytan AB i förra stäflM 

 ningen, så inser man af figuren att hårkorssön 

 äfven böra sammanfalla, och att följaktligen 

 vinkeln Lol , h varom limbus blifvit vriden, nog- 

 grant är =i8o° — ABC. 



Härvid måste anmärkas, att, då håren el- 

 ler trådarne, hvaraf korssen utgöras , äga en viss 

 'ocUek, någon osäkerhet kan uppkomma i af- 

 50 rand et hujuvida korssen sammanfalla eller ej, 

 och härigenom ett fel uti observationerne upp- 

 stå : men då en större noggranne t i dessa ej kan 

 ei hallas, än den finheten af limbi indelning och 

 aflä' c ningen medelst nonms medgifver, så blif- 

 ver tydligen vid ett gifvit instrument, endast 

 fråga, att fä bedömandet af coincidensen skarpt 



