324 



eristallytan är af vikande om vinkeln s frän sm 

 rätta ställning eller sin parallelism med vtaa 

 Y. Sätter man i denna formel e= minsta vin- 

 kel,, som kan på instrumentet afläsas. och ^nå- 

 got större än den vinkel, hvarunder hårets el- 

 ler trådens bredd svnes från oculäret, så blif- 



F 



rer genom aggrandermgen — hvarje enskilt ob- 

 servation säker på g. Men då för bestämman- 

 det af ytornes lutnings vink el tvenne observatio- 

 ner måste göras, och felet vid hvarje af dessa 

 möjligtvis kunde blifva åt samnia håll, samt 

 följaktligen lutnings vinkeln osäker om +2g, så 

 är klart, att man måste reducera osäkerheten i 

 de enskilta resultaten till ig, d. v. s. taga ag- 



F r\ 



grandeiingen -7-=— • 



A 8 



Jag har i det föregående visat, att det är 



likgiltigt hvarest man sätter cris tallen på lim- 

 bus; det är likväl klart, att den ej får så långt 

 aflägsnas från centrum, att strålarne från objec- 

 tivglaset ej kunna falla på eristallytan. Denna 

 gräns är lätt bestämd, ty, om glasens optiska 

 axlar göra sins emellan en rät vinkel, och ra- 

 dien till glasens ouverturer =u , så kan cri- 

 s tallens kant ej flyttas till ett större afstånd än 



=.uVi. Hvad värdet åter på u vidkom- 



C0S\3° 



mer, så bör det ej tagas särdeles stort, såvida 

 man ej vill använda achromatiska glas. 



Ehuru uti en Goniometer af den här före- 

 slagna construction , cristallens kant kan ligga 

 utom centrallineen af rotationsaxeln, utan att 

 mätningarne derigenom blifva felaktiga, så är 

 likväl tydligt, att den måste vara parallel med 



