3oo 



oxiden ingen annan förändring, än den, att re- 

 duceras till oxidul. Inlägges ceroxidul uti ett 

 glas-rör och derstädes upphettas så mycket rö- 

 ret kan tåla, och kalium-gas sedan ledes deröf- 

 ver tillika med vätgas; så sker likväl ingen re- 

 duction, utan oxidulen återstår oförändrad efter 

 försökets slut. Använder man till detta försök , 

 i stället för ceroxidul, cerfluorur, erhållen genom 

 fällning ur ett ceroxidulsalt med flurorammo- 

 nium, så sker en ofullkomlig decomposition, 

 ett hrunaktigt pulver erhålles , med de egen- 

 skaper, som nedanföre, vid heskrifningen af redu- 

 cerad cerium, skall omnämnas; men om man 

 äfven leder kalium-gas i stort öfverskott öfver 

 den glödande massan, så sker likväl ingen full- 

 komlig sönderdelning, utan hlifver den erhållna 

 reducerade metallen alltid mycket utblandad 

 med odecomponerad och olöslig cerfluorur. Den 

 förening hvarutur det lyckas bäst att reducera 

 cerium, är cerchloruren ; men äfven härvid mö-r 

 ter stora svårigheter. Om man afdunstar en 

 solution afcerchlorur till torrhet, utan att mas-r 

 san blifver mycket upphettad, så innehåller chlo-> 

 ruren ännu en portion vatten uti chemisk förenings 

 som ej kan bortjagas med annat vilkor , än att 

 ett basiskt salt bildas, som på intet vis låter 

 decomponera sig af kalium. Försöker man åter, 

 att med kalium decomponera cerchlorurens förm- 

 ening med vatten, så inträffar, då de båda till- 

 sammans upphettas, att en ganska häftig, näs-* 

 tan med explosion åtföljd , decomposition upp- 

 kommer, h varvid likväl större delen af den an-r 

 vända cerchloruren blifver oreducerad, emedan 

 den hetta , som under en del af cerchlorurens, 

 jemte dess vattens, sönderdelning uppkommer, 

 är tillräcklig för att till det basiska sajitet för-' 



