3o4 



dade cer har följande egenskaper: den luktar 

 ständigt af vätgas , som är stinkande lika som 

 den, hvilken utvecklas då mangan oxideras på 

 vattens bekostnad; inlagd uti vatten utvecklas 

 samma stinkande vätgas genast, dock sker det- 

 ta med mindre häftighet, än före tvättningen 

 och torkningen , likasom oxideringen sker tröga- 

 re i samma proportion som metallen blir mera 

 utblandad med oxidul , så att, då litet metall är 

 utblandad med mycket oxidul, kan den förva- 

 ras i vatten utan att någon märklig decomposi- 

 tion för sig går. Upphettas cer uti vatten till qo° 

 å ioo° så utvecklas vätgas med samma häftig- 

 het som om en svag syra vore närvarande. Det 

 är klart att ceren i kontakt med vattenhaltiga sy- 

 ror, äfven i det mest utspädda tillstånd, utveck- 

 lar vätgas och bildar, efter de använda syror- 

 nas olikhet, dermed olika föreningar. Äfven uti 

 concentrerad svafvelsyra utvecklar den vätgas, 

 ehuru mindre häftigt än om litet vatten tillsät- 

 tes. Då det bruna pulvret poleras, får det en 

 matt, gråaktig glans. Electriciteten ledes ej der- 

 af; åtminstone visar magnetnålen ingen deviation, 

 i händelse ledningen till trådens ena ända uti 

 electro-magnetiska multiplicatorn, ifrån ett litet 

 galvaniskt par, afbrytes medelst ett tunt lager 

 af pulvret. Upphettädt i fria luften, tänder det 

 sig långt innan det glödgar och förglimmar med 

 liflighet till ceroxid. Med chlorsyradt kali eller 

 salpeter blandadt och upphettädt, detonerar det 

 med häftighet i samma ögonblick som saltet smäl- 

 ter. Blandadt med svafvel och upphettädt, under- 

 går det ingen förändring vid den temperatur, 

 hvarvid svallet blir flytande; men om tempera- 

 turen höjes derÖfver, eller om svafvelgas ledes öf- 

 ver cerpulvret, så tändes detta deii och svafvelcer 



bil- 



