3dS 



kneerium ech i fall en portion oxidsalt ingick 

 uti det använda oxidulsaltet , så bortgår, under 

 försöket, en portion selenium med vätgasen. Ef- 

 ter afsvalningen erhåller man selenceren i form 

 af ett brunrödt pulver, hvilket ständigt ger ifrån 

 sig en högst obehaglig, stinkande lukt, förmodligen 

 härrörande af någon genom luftens fuktighet små- 

 ningom skeende decomposition. I vatten svnes se- 

 lenceren icke undergå någon förändring; men äfven 

 i de svagaste syror decomponeras den med häf- 

 tighet under utveckling af selenbunden vätgas. 

 Upphettas selencer i luften, så förvandlas den 

 under det att en portion selensyra bortgår, uti 

 ett hvitt pulver, som ytterst trögt löses i svror 

 och synes vara ett basiskt selensyradt salt. Se- 

 lencerens sammansättning synes vara proportio- 

 nell med oxidulens. 



Cer och Phosphor. 



Om phosphorsyrad ceroxidul, uti en koldegel, 

 på vanligt vis, utsattes för i timmas påblåsning i 

 ässja, så undergår den icke någon förändring. 

 Inlägges ceroxid uti ett postlins-rör, som upp- 

 hettas till hvitglödgning, h varefter phosphorbun- 

 den vätgas ledes dei öfver och apparaten får afsval- 

 na med den försigtighet att ingen atmospherisk 

 luft tillkommer, så erhåller man ett gråaktigt 

 pulver, som högst svårt angripes , äfven af con- 

 centrerade syror, och hvad som dervid upplöses, 

 hvilket sker utan gasutveckling, är phosphorsyrad 

 ceroxidul. Om detta grå pulver upphettas i luften, 

 så blir det småningom hvitt. Undersökt för blås- 

 röret visar det närvaro af phosphorsyra. Det synes 

 således som ceroxiden, af phosphorn ensamt i d«n 



