3i5 



men så väl in i landet, som på låga sluttande 

 hafsstränder, träffas en djup oeh fruktbar växt- 

 jord af mylla , myllblandad sand , kalk och lera 

 i mångfaldiga blandningsförhå Handen. Sand 

 råder äfvcn ensam på flerc ställen , med tall- 

 skog beväxt. Dessc lager af Alluvialformation 

 äro alltid späckade med klappersten, i synner- 

 het af kalksten, till en ringare del af Gneis , 

 hvilken också förekommer i större geschieben, 

 omedelbart h vilande på kalkstenshällarne. Kalk- 

 stensklappern är på låga hafsstränder så ymnig, 

 att ej allenast bankar deraf ligga uppkastade 

 jemnsidigt med stranden, utan den uppbrukade 

 jorden består stundom af idel kalkklapper , hvari 

 utsädet trifves rätt väl, genom den fuktighet som 

 kalkstenen insuper och bibehåller. — Detta för- 

 hållande är alldeles efter landets beskaffenhet: 

 ty på en ö, som saknar strömmar och hvars 

 rinnande vatten endast flyter i små bäckar, kun- 

 na inga sådane tillsvämningar finnas, som upp- 

 komma af stora floder, h vilka omkring sig till- 

 dana stora fält af medfört slam. All betäck- 

 ning måste här uppkomma endast af hafvets 

 uppkastningar, h vilka småningom öfverdragas 

 med bergartens aflösta delar och den af vege- 

 tationen tillkomna växt jorden. 



Tallskogar, blandade med litet Gran, äro 

 både allmänna och vidsträckta. Bland löfträd 

 är Alm, Ask, Ek, Björk och Hassel vanligast 

 på den odlade marken. Råg, korn, något haf- 

 re och Potates utgöra sädeslagen. Climatet är 

 så mildt, att stora valnötträd träffas med mog- 

 nad frukt i trädgårdar i Wisby. Bellis peren- 

 nis, Cichorium Intybus, Anagallis arvensis m. 

 fl. äro allmänna växter vid alla vägar. Schoenus 

 Mariscus, (Agh) som öfverdrager alla myror, 



