320 



Äfven träffas vanlig Jernkis, kristalliserad i cu- 

 Ler och cuber med afstympade hörn, i Lera på 

 hafsstrandeir vid Kopparviken, litet söder om 

 Wisby. Kristallerna äro vanligen sammanväx- 

 te i små klumpar och bollar. 



Bland organiska öfverlefvor, hvaraf en del 

 lager öfverflöda, då andra sakna dem eller hy- 

 sa deru sparsamt utdelta, äro inga allmännare än 

 Encriniter. Häraf förekommer så väl Kronor, 

 som i synnerhet afbrutna stjelkar eller stäng- 

 lar, men aldrig hela. De största fragmenter af 

 stänglar äga en tums tvärlinia ochflere tums längd. 

 Man finner äfven stammar och rotstycken med 

 utskjutande men afbrutna grenar, likasom en- 

 kla trochiter eller Encrinit-leder. Stänglar- 

 na äga antingen släta leder, eller äro desse 

 fullsatte med små vårtlika upphöjningar, £En- 

 crin. verrucosus Schlotheim) och stundom med 

 intryckte punkter; ^Encrin. verrruc. var. punctata 

 Schloth/) någon gång visa de små taggar, lik- 

 nande Encrinites echidnoides Schloth. En va- 

 rietet förekommer, hvars trochiter äro tunna, nä- 

 stan som löfblad , mer och mindre djupt inskurna, 

 ofta med mellansatta små punctlika hål. Nä- 

 ringscanalen är hos de fleste rund, men stundom 

 femfliktigt rosettlikt utskuren och trochiternas 

 plansida äger fina streck, som convergera mot me- 

 delpunkten. Encrinit-kronor äro högst sällsyn- 

 ta: de fullständiga hafva tie armar eller radi- 

 er. Öfverst på Klinteberg träffas någon gång 

 nedra delen af en krona eller dess bägar- 

 formiga Calyx, utan radier, af det utseende 

 Tab. VII. f. i. visar i naturlig storlek och som 

 gör all vidare beskrifning öfverflödig. Samma 

 Tabell fig. 2, visar en annan liten Crinoid knopp, 

 med början af den vidsittande stjelken; den till- 

 hör 



