35i 



ter att i Upsala hafva aflagt de erforderliga lär- 

 domsprofven, inträdde Paykull på embetsman- 

 na banan år 1779, såsom extraord. Canzlist i 

 i Utrikes Expeditionen. Inom denna expedition 

 avancerade han sedermera , och erhöll 1 794 förste 

 Expeditions-Secreterares fullmakt, samt utnäm- 

 des 1796 till Canzli-Råd. 



För tillfredsställandet af sin vetenskapliga 

 forskningsifver , företog Paykull flere resor till 

 åtskilliga af rikets provincer, samt äfven till Tysk- 

 land och Dannemark. Rikhaltiga tillökningar för 

 hans ornithologiska och entomologiska samlingar 

 inflöto, dels redan under dessa resor, dels såsom 

 en följd af den dymedelst vunna bekantskapen med 

 dessa länders Naturforskare, med hvilka sederme- 

 ra underhölls en jemn brefvexling, och ett ömsesi- 

 digt utbyte af iakttagelser och af naturalster. 

 Af särdeles intresse var härvid bekantskapen med 

 Prof. Fabricius i Kiel, som med ett nytt sy- 

 stem gjort epoch i Entomologien, och af sin tid 

 hyllades ej allenast såsom Europas förste En- 

 tomolog, utan snart sagt som en souverain i 

 denna Vetenskap. Den sedan fortsatta corres- 

 pondancen med denna utmärkta man, gaf åt mån- 

 ga föremål i Paykulls samling en bestämhet och 

 säkerhet, som endast på detta sätt kunnat er- 

 hållas. 



Medan Paykull, gynnad af lyckliga yttre 

 omständigheter, sålunda använde en del af sin 

 tid och sin lifliga verksamhet åt vetenskapliga 

 yrken, egnade han en annan del af dem båda 

 åt den angenäma sysselsättning , som hans smak 

 för Vitterheten erbjöd honom, och njöt sålun- 

 da af både naturens och de sköna konsternas 

 behag. Den uppmuntran och ynnest som des- 



