• 363 



1800, var han Academiens Rector, samt Pro- 

 motor i filosofiska fakulteten är 1800. Flere 

 gånger utsågs han att , i Academiens namn, upp- 

 träda såsom offentlig Talare vid glada eller sorg- 

 liga högtidligheter. De fleste af dessa tal, mä- 

 sterstycken i Latinsk vältalighet , finnas inför-, 

 de i hans af trycket utgifna skrifter. 



För det åminnelsetal han, år 1802, på Aca- 

 demiens vägnar höll öfver framledne Markgref- 

 ven Carl Ludvig af Baden, erhöll han af Kej- 

 saren i Ryssland, Alexander I, den afledne 

 Furstens måg, en dyrbar Juvelring. 



Norberg hade således redan grundadt, så 

 väl inom Fäderneslandet som utom dess grän- 

 sor, ett frejdadt ryckte; och såsom ett bevis 

 på den aktning man bar för hans kunskaper, 

 erhöll han, af Theologiska Fakulteten vid KÖ- 

 penhams Universitet, i Juni månad år 1806, 

 Theologise Doctors Diplom, hvilket han med 

 Kongl. Majrts nådigste tillstånd, emottog. Af 

 flere, dels utländska, dels svenska Lärda Sam- 

 fund, kallades han likaledes till Medlem. Kongl. 

 Vetenskaps Academien försummade ej att bland 

 antalet af sina Ledamöter upptaga en Man, som 

 dertill gjort sig så väl förtjent; och han inval- 

 des i samma egenskap af Kongl. Vitterhets- Hi- 

 storie- och Antiquitets-Academien i Stockholm, 

 Kongl. Vetenskaps-Societeten i Upsala, m. fl. 



Ett smickrande vedermäle af Konungens 

 nåd erfor han, år 181 2, då han utnämdes till 

 Ledamot af Kongl. Nordstjerne Orden. 



Sedan Norberg i fyratio år tjenstgjort som 

 Academisk Lärare, ingaf han sin afskedsansök- 

 ning år 1820. Efter erhållen tjenstledighet lem- 

 nade han Lund för att ej mera dit återvända, 

 och flyttade tillbaka till sin födelsebygd, Norr- 



