39 



stå ännu att for denna orsak reducera f. e. Stereo- 

 caufon virgatum Sw. och St. daciyloplijllum, 

 FlörkEj Lecan. puiiicea j, Verrucaria pjrinoica 

 o. s. v Då dessutom livarje granskare af dessa 

 vexter lätt finner, i hvilket nära förliållji.nde Laf- 

 skorpans bildning;' står tiJl Jjarken, li\^arpå åen 

 vexer, så att oftast liäraf heror huru vida skor- 

 pan är slät eller ojämn, begränsad eiler icke, 

 bestämd eller mindre sammjänliängaride; äfven- 

 som att detta i visfia faii gäller om lafliiisen, och 

 man tillika besinnar den olika bildningen hos 

 ilera tropiska träds bark, finner man lätt mtd 

 hvilken granskning och kännedom af hela slägtet 

 man måste gå till väga vid bestämmandet af des- 

 sa vexter; i hvilket fall den i physiologiskt af- 

 seende kan blifva mjcket lärorik. Såsom bevis 

 för skorpans nära sammanhang med baiken, be- 

 höfver endast nämnas Thelotrema lepadinum. Att 

 Textstället icke blott bestämmer Lallmsens mer 

 eller mindre fullkomliga utbildning utan äfven 

 kan förändra deras form, visar, i utom andra 

 exempel, i synnerhet Graphis scripta. Den fin- 

 nes på de flesta löfträds bark och det är hÖgst 

 intressant, att se lafhusens fÖjändradc form, efter 

 barkens olika textur, hvarpå Lafven vexer. Mest 

 afvikande är den på Björk (Graphis Betulipia Acb.) 

 liksom detta träds epidermis mest afviker från 

 de öfriges. Närmast intill stå väl körsens QGraphis 

 Cerasi)i Alens o. s. v. former. Att margo acces- 

 sorius hos hela detta slag te endast bestämmes a£ 

 vextstället ar klart, då den blott är en något 

 förändrad epidermis, lika som det så kallade pe- 

 ridium hos iEcidia af vextens blads öfverhud. 



Vi äga redan ansenlige bidrag till kännedo- 

 men af de tropiske Lafvarne i framledne Hr 

 Professor Acpiahii djrbara verk; men sorxi ofta 



