4' 



^ - ^ 



Lafv^ar utmärka sig genom ett mera aflagsnande 

 fråii Svampariie, en mera fast jaderartad sam- 

 mansättning, långsammare utveckling f. e. Le- 

 cideas (sensu strictiori), Gjrophora^, Peltidcce, 

 Wahlenh. Derföj-e saknas hos de förre nästan 

 helt och hållet jiäranch och färgämnen., som na- 

 turen desto rikare nedJagt hos de sednare, desse 

 för kallare länders oeconomie så vigcige vexter. 

 (Jämf. K. Vet. Acad. Handl. 1810. p. I lo}. Svam- 

 parnes hastiga och korta växtperiod är orsaken, 

 Iivarfcire något verkeligt närande ämne eller be- 

 ständigt färgämne icke hos dem kan utbildas. 

 Ett undantag frän ofvan anförda utgöra väl 

 Roccellfe , som endast tillhöra varma och tem- 

 pererade climater, men dessa vexa och endast 

 på Haf-.klippor, der de äro utsatte fÖr stormars 

 oblida inflytande. 



Den, som önskar exempel på arter gemen- 

 samme för de mest olika Zoner, behöfver endast 

 genomse Acharii Synopsis Lichenum. Sä f. e. före- 

 kommer Collema Tremelloides icke blott i Au- 

 stralasien. Ostindien, på Cap, utan ock i Norra 

 America, Frankrike, Schweitz och 'i\iY<&\\ i Sverige 

 har jag funnit det samma. Nästan lika utbredd 

 är Parmelia conoplecu Men framför alla förtje- 

 nar slag let Cenomyce anföras, hvars arter, ehuru 

 föröfrigt utvisande största frihet i deras förän- 

 derliga skapiynne, äro utbredde of ver alla verl- 

 dens delar. 



Då naturen uti utbildandet af Svamparne, sä?- 

 som säkerligen en yngre generstion, följt samma 

 ide, blott mera mångfaldigad, som bland Lafvarncjr 

 böra dessa vexter också alltid betraktas från en 

 synpunkt, hvarigenom deras studium oändeligt 

 förenklas, utom det, att å^QW ena vetenskapen 

 ger ett fast stöd åt den andra. Hvad åter 



