Iropiskc SvnTiipnriH' iui^ia-, kjiiin.j vi dom sa fög;i , 

 jil( iifijj^ra siilvia rc.sull.Jil, (icr.il" liiiiiii icke Kiiiiiia 

 diiiq.is. J)c, som Mifvil, ()J"\ crfoKltr Lill Euro])!, 

 h.ilVa ajil.iiif^cii vaiii. af fin ];ii][sle cpipliytiskc lor- 

 iiiiilioiK.T, som icke väsciidllii;!, IVaii de lOiiic^pci- 

 skc alVika eller Agarici, (hvaiildand A-^. crinitiis 

 Linn. representerar v\\ i^ir^iiw hibns) DjedaicT, 

 Polypori o. s. v. al" en liiderartad seg srdj- 

 stans (subsLanlia coriaceo-lenta) emedan desse 

 iiäslaii äro de enda bland de slorre, som lata con- 

 scrvera sig. Ad föröirigL ilrra nJmärkta ai ter 

 Jbland dem föiekomma är ganska säkert. Sä i", e. 

 heskritVer Rumph, ehuru olullständigt, en art, som 

 naltelid sprirlcr olt eldlikl sken (pliospliotesserai). 

 Den riialliska lormcn, som visserligen liorer tiJl 

 en af de mest egna och märkvärdiga i vextriket, 

 är mera allmän i de troj)iske länderne , än uti de 

 kalla. Den dermcd beslägtade (^lathrns upphör 

 nedan i de tempererade. livarje bidrag till de- 

 ras kännedom är af särdeles vigt, helst om det 

 stöder sig pä observationer gjorde på deras liem- 

 bjgd. Ett dyrbart bidrag till deras historia er- 

 hålla vi i Hr Professor Afzelii Fungi Guineenses. 

 Men jag återgår till egentliga föremålet ]^öt 

 denna afhandling. De nedanför beskrifne tro- 

 piske Lafvar höra till de utmärktare arter. 



I. EVERIVIA SPRf:NGELII. 



Thallo fin faraceo-villoso gilvo-cinereo, laci- 

 niis divisis linearibus, siibtiis planis pallidioribus, 

 apotheciis sparsis sessilibus extus villosis, disco 

 ajro. 



E methodo Achariana Borrerse species; ha?e 

 vero duo genera conjungenda esse Borreram fur- 

 furaceam et Everniam piunastri, Borrer. flavican- 

 tem et E. vuipinam conferenti facile patet. Medi:;* 



