5S 



iindersökniiigen med pekliJigret räckte jag Kors- 

 knölen j hvarihåii afståndet till B/js^dLagen be- 

 fanns ej utgöra mer iin 3i tum; livaraf kunde 

 slutas, att Conjugata^ tilcr alständet emeilau 

 Korsknölen och of re ändan af Bljgdfogen , knappt 

 hordc kunna hälla 3 tum. Modetmuniien kunde 

 -ej räckas; men igenom ivlodersJidan och främre 

 väggen af Moderhalsen kändes fostrets hufvud, 

 högt uppe fram Öfver BijgdheneJi. Mot natten 

 tilltogo värkarne, så att Modermunncn befanns, 

 följande racrgon, utplånad, och Fostret liggande 

 rätt, med huf^udet på öfra Bäcken-öppniisgen, 

 utan att likväl deruti kunna inträda. Barn-becket 

 afgick i förunderlig mängd. På försök anlades Fricd- 

 ska tången; men den kunde ej liåih ta,?;, utan 

 gled vid minsta dragning. På eftermiddagen föll 

 IVafvelsträngen fram, El>er bruket af några An- 

 tispasmodiska medel, tilltogo visserligen värkarne 

 mot natten, och blefvo temligen goda: likväl be- 

 fanns , dagen derpå kl. pj f. m. , då värkiirne åter 

 hade afstannat, barnhufvudets ställning ännu oför- 

 ändrad. Oaktadt man med all sorgfällighet sökt 

 hålla den framfallna delen af Nafvelsträngen qvar 

 i ModersJidan, liade den likväl nu undergått en 

 sådan förvandling, att man omöjligen kunde län- 

 gre liysa ringaste tvifvelsmål om fostrets dÖd. 

 Efter att ånyo hafva förgafves fÖrsÖkt såväl den 

 Friedska, som den ännu mera böjda Sieboldska 

 tången, beslöt jag derföre att genast gÖra Ence- 

 phalotomi, och utlaga Fostret med skarpa hakar. 

 Sedan hufvudskålen biifvit öppnad, hjern^n ut- 

 tömd, och Ossa Bregmatis borttagna, samt mot- 

 ståndet härigenom sä betydligen minskadt, bör- 

 jade Barn värkar åter inställa sig, och understödja 

 mitt bemödande att utdraga fostret. Bröstet kun- 

 de likväl ej framkomma, förr än ena armen, som 



