10 r 



svart), då den upphettas. Den hvita färgen åter- 

 stiiUes i en strängare upphöjd temperatur. 



Lukt, både utan och efter päandning lik 

 den af vissa kaikartei , äfven icke oiik den af vät- 

 gaz, hvilket tydligast kännes under pulverisering. 



För känseln :, sträf. 



Utseendet j, i allmänhet, liknar hos vissa stuf- 

 fer, i hastigt påseende Pjcnit. 



Brottet j, skifrigt af tre genomgångar. Den, 

 som utgör tvärbrottet tydligast, och lättast att 

 vinna. Den ena af de två som bilda längdbrottet 

 otydlig, och mycket svår att få redig. 



Ytan i tvärbrottet jämn, glänsande af glans 

 emellan glas och perlemo. De andra begge ytor- 

 ne ömsom matta, ömsom skimrande. I den ge- 

 nomgången som är svårast att vinna bestämd, öf- 

 vergår brottet än till splittrigt, än till stängligt. 

 På vissa bitar finner man ytan fläckvis anlupen 

 rostbrun, utan att dock fossilets textur eller jemn- 

 liet deraf fÖrändi-as. Jernfärgen tränger icke ner 

 genom ytan. Hos en enda stufF, bland flere un- 

 dersökte, fiums kornig cristalliserad koLsyrad kalk 

 insprängd i directionen af längdbrottet. 



Genomgångs-jtonie j i åeu. rigtningen, der 

 längdbrottet är redigast, äro mer eller mindre be- 

 nägna att afskilja sig genom los.snor eller sprickor. 

 Med liiiien af dessa ytor gÖr t väi brottet vinklar 

 af 1 06° och 74°- Tvärbrottet, som är det mest 

 rediga, bildar tanna lameller eller taflor, som 

 lätt åtskiljas. Det synes som stenen bestode af 

 sammanfogade eller på längd sammanvuxne pris- 

 mer, hvilkas stundom framskjutande kanter gif- 

 va det ena längdbrottet dess stängliga utseende. 

 Dessa prismer, hvilka jag ville anse såsom fossilet* 



I 



