I !0 



graiinsk.ipct lii^gandc vida högre Åsen, vid hvars 

 i()L (li'ii sandsffii iii liif;iad, livari de iiiiiciiällas, 

 vaiiL loiiL land. Mcii var deiiJia As, ocli luljak- 

 tflicjcii ätVcii llc.rn andra åsar och herg i Sveri- 

 ge, ifd.in iij)|)stii;('ii (JilVer haCsjlan; hvarfore du 

 suka afJagsJia Irakier som vaxlsLalle at en .sko[,s 

 hviiken allt för väl kunnat växa i grannskapet! 

 För det geologiska studium i allmänhet och 

 för dl II Svenska iialurlörskiiingeii i synnerhet, 

 är elt afgörande bevis J~dr eller emot den yttra- 

 de lörniudan af mycken vigt. Jlar nämnde skog 

 vuxit i Sverige och följukteiigcJi Sverige haft 

 torrt land och derpä en lungt hunnen vegetation, 

 före den sist timade stora natur-revolutionen, 

 som förstörde allt kfvande; su har iSaturforska- 

 ri:n hopp att äfveii i den Svenska jorden fijnia 

 de samma, eller åtminstone samtidiga Djurarter 

 med dem, som i Tyskland, Frankrike o. p. f. st. 

 i (U så förvånande mängd, nästan ärligen upp- 

 gräfva*:. För Geologen torde det vara af vigt 

 att kämia, af h vilka hildningar dessa antedi- 

 luvianska djur och växter äro, emedan arten af 

 dem antyder heskalfenhcten af det då varande 

 climatet och graden af jordens alstringsförmäga. 

 Ty Forskaren kan väl temligen tryggt lita pa, 

 att naturen liksä litet framhjingat nägon Khino- 

 ceros- eller Elephanl-hildjiing i en isig zon, som 

 att hon planterat palmforraer bland snödrifvor: 

 och fastän man icke i dessa fornverldens graf- 

 var träffar lemniiigar af samma Arter som nu fin- 

 nas lefvande på jorden; så träffar man likväl 

 med dem analoga bildningar : ty densamma ide'e 

 lä» ständigt till grund för den alstrande natur- 



o o o 



kraften. 



Dessa slutsatser skola kanhända anses för 

 blotta hypotheserj jneu h varje hypothes som le* 



