112 



lagcrforliAllaiidc och öfvcrgängar, får jag anmär- 

 ka IViljaiido: 



ÄlVcii här 11 vilar (jvarnstensl.igrfL pii en Lor- 

 bädd, hvilkcii pa somliga .sf;ill(jn ar iiicra djup, 

 pu andra blott några tum maklig, samt på an- 

 dra alldeles saknas o('h der ar sandsteiM ii l;igrad 

 j)a grusLeiislKillcn. iSämnde lera iir graakligt hvil, 

 .stundom stötande i grönt, stundom i blaaktigt 

 o<'h slundoni i ockergult af den jernorkra hon 

 innehåller, llon ger ett gliiJisajide streck och 

 käimes temligen fet mellan fingerspetsarne. I den- 

 na lera har jag liittills icke funnit några organi- 

 ska ämnen inbäddade. 



Qvarnstenslagret betäckes på några ställen, 

 t. e. i åiin su kallade Slipstensgrafverij af ett 

 4 — 6 fot mäktigt L'jger af eii finare, ljusare, 

 gråaktigt hvit, mnidre fast, något smnlrig sand- 

 sten, hvilken nj^ttjas till slipstenar. Denna sand- 

 sten ger, vid påandning, stark lerlukt ifrån sig. 

 Små korn af viltrad feltspat träffas deri jmnigt; 

 men litet eller intet glimmer. I brottet är han 

 mera matt och ej så isigt eller glasaktigt skim- 

 rande som qvarnstenen, hvilket torde komma 

 deraf, att foga eller ingen upplöst kiseljord tje- 

 nat som kittämne för sandkornen. Delta slip- 

 stenslager betäckes här, liksom qvarnsten^^hällen 

 på anrlra ställen af lerbhmdadt grus, hvaribland 

 träffas klapperstenar af gneis och qvarts, samt 

 bitar af svart schifferlera och trapp, och stun- 

 dom, fastän sällan, flintskärfvor. Älven i denna 

 trakt öfvergår qvarnstenslagret på somliga ställen 

 ned mot bottnen, i en gröfre breccia eller con- 

 glomerat af brutna qvartz- och gnejs-stycken, 

 samt af klapperstenar stundom stora som barn.- 



hufvuden. 



