\26 



Ilvnrt ocli ef t f^enns framställer såsom sådant 

 rtt sarskildt n{)rinal-l)egre]ip, och enligt Logikens 

 fordring.u' hor cll. nytt ^emis hetcrknas med ett 

 rtyft namn. Användandet af ett panimalt medför 

 misstag, ej allenast om det nya föremålet, utan 

 ålVcn om det gamla, livars ursj)rungliga benäm- 

 ning blifvit det fräntaget. Erfarenheten visar, 

 alt ilcra nya namn pä samma loremäl, ej pä längt 

 när förorsakat sä mycken oreda, som en enda 

 sädan omvexling, den Cynips och Dipiolepis un- 

 dergått, onwexl ingår pä hvilka för öfrigt Entomo- 

 logien nii öfverllodar. 



Sedan jag sälunda ät slägthenämningcn Pte- 

 romalus äter vunnit dess ursprungliga prioritets- 

 rätt, bör äfven familjens namn frän densamma 

 härledas, och den sälcdes kallas Pteromalini, 



De till denna familj hörande Insecter for- 

 nes, säsom nämnt är, af Linnk och äldre förfat- 

 tare till Ichneumon, hvarmed de i synnerhet 

 deruti sy^ntes öfv^erensslämma, att de alltid lefva 

 säsom parasiter i andra Iiisectcrs larver och pup- 

 por , samt att fleres äggläggnings-organ är af sam- 

 ma struclur som Ichneumons. llvarigenom de 

 likväl betydligast skilja sig frän denna, är beskaf- 

 fenheten af antenner och vingar. 



Anlennerne äro hos J( hiiciimon icke brutne; 

 de bestä af ganska mängr. (i6 — 60) leder, äro 

 för öfrigt högst enkla, trädlormiga, alltid utät af- 

 smalnande. Antennerne hos Ptf^romalini äro der- 

 emot alltid starkt brutne, vanligen nägot tjocka- 

 re mot spetsen, bestä af fä, högst i4 leder, af 

 hvilka den första är större och mera märkbar. 



Vingarne hos IcJmeunton äga mänga nerver, 

 nätlikt förenade, hvarigenom en mångd mellan- 



