12' 



falt uppkomma. Vingarne på Pteromalini åter 

 åro alldeles slåte, knappt forsedde med mer åa 

 en enda nerv, hvilkeo på de främre framgår från 

 roten till främre kanten, åtföljer den, och sedan 

 afgifver en liten nedböjd nerv (ramulus stigma- 

 ticalis). Denna enkla, men beständiga nervgång 

 kan anses såsom familjens hufvudsakligaste kän- 

 nemärke. Genom densamma skiljes den åfven ge- 

 nast från Cynips-familjen, som i vingarna visar 

 en mera sammansatt nerv-fordelning, åger flera 

 antenn-leder, samt ej lefver såsom parasit. 



Svårare torde det bli att bestämma hvad som 

 bor antagas såsom grånslinie mellan familjen Pte-^ 

 romalini och Codrijiij, i synnerhet med afseende 

 på de insecter, som nårma sig åt Latreilles 

 genera: Scelio., Teleas ^ Anteojij Ceraphron Scc, 

 Vi kunna endast af deras metamorphos och lef- 

 nadssåttets upptäckande, vånta något afgorande i 

 detta hånseende. Hvad de nämnde genera angår, 

 år allt detta oss ånnu obekant , och den af La- 

 TREiLLE uppgifne skillnaden i ågglåggnings-orga- 

 nets construction år endast hos få slågten mark- 

 bar. Emedlertid torde dock ej saknas skål, att 

 från Pteromalini skilja Codrinij då desse sednare 

 aga en annan habitus, ett annorlunda beskafFadt 

 och oftast mera sammansatt vingnervs-system , 

 på annat sått bildade fötter, hvarmed de ej så- 

 8om Pteromalini hoppa, utan springa ovanligt 

 fort, och då lefnadssåttet , åtminstone ganska san-* 

 nolikt, synes afvika från Pteromalinernas. 



De till Pteromalini horande Insecter åro i 

 allmänhet ganska små. De åro de minsta Hy- 

 menopterer, ja till en del bland de minsta af alla 

 insecter, stundom for blotta ögat knappt igenkån- 

 lige. Deremot utmärka de sig ej sällan med en 



