»97 



ämne och att meddela K. Vetenskaps-Academien 

 resultaten af några försök dem jag anställt. 



Af det anförda skall man säkert finna någon 

 ting mysteriöst i dessa magnetiska phenomen. 

 Hvar och en magnetisk kropp är polarisk och 

 vanligen efter längden; men huru skall man för- 

 stå detta då frågan är om en fin tråd, som jtt- 

 rar sin magnetiska polaritet efter tjockleken, och 

 som tyckes ombyta poler efter som magnetnålen 

 hålles of ver eller under, till hÖger eller venster ? 

 Vi skola likväl se af den analys jag nu skall göra 

 af phenomenen, att allt detta Leror på ganska enkla 

 grunder, och att det endast är den magnetiska 

 kroppens form och ringa dimensioner som göra att 

 phenomenen se invecklade ut. 



Då man sätter en magnetnål i granskapet af 

 en metalltråd, magnetisk genom stapelns urladd- 

 ning, så befinner sig nålen under tvenne krafters 

 verkan, trådens magnetism och jordens, och den 



»ställning hon dervid tager, måste blifva en följd 

 af denna gemensamma verkan. Det utvisar såle- 

 des icke den hon skulle hafva om trådens mag- 

 netism ensamt verkade på henne. Denna ställ- 

 ning är likväl lätt <itt finna, då man anmär- 

 ker den ställning af tråden relatift till nålen i 

 hvilken hon icke rubbas det minsta ur den mag- 

 netiska meridian, d. ä. i hvilka jordens magne- 

 tiska polaritet och trådens verka i samma rigt- 

 ning, hvilket inträffar då tråden gör räta vinklar 

 emot den linie som sammanbinder nålens poler. 

 Följagtligen är axis af trädens magnetiska polari- 

 tet rätvinklig emot rigtningen af Electriciteternas 

 lopp. Följande försök anställdes med ett enda 

 par bestående af en zinkskifva 12 tumiquadrat, 

 som indoppades i ett trög af koppar, hvaraf zink- 

 sjkifvan på alla sidor omgafs tjil i tums afstånd 



