203 



nålen iintler kubens nedersta yta, s;*i derlinonulc 

 llAlon na samma salt som hon .sliulle lialVa gjort 

 under ca plan skiiVa eller en träd, sa alt knl>en 

 i delta hänseende föreställer endast en kortpnra- 

 lelhpiped. 



Dell analys al' en urladdande ledares mag- 

 netiska j>olaritet, hviJken jag här gifvit, forkhirnr 

 alla de magnetiska pbenomen af den electriska 

 urladdningen, hvilka man hiltiUs upptäckt och lå- 

 ter förutse alla dem som deraf kunna frambrin- 

 gas. Det är klart att den magneliska polariteten 

 genom electrisk urladdning skiljer sig frän den 

 vanliga magnetens derigenom, att i den förra upp- 

 kommer en dubbel polaritet med inverterade po- 

 ler, dä dcremot polariteten i den sednarc Hr en- 

 kel. Ehuru vi med sammanställande af två in- 

 vertertide enkla magncter kunna eftergöra phc- 

 nomeiien af den dubbla polariteten, sä kunna vi 

 icke vid den electrisk t magneti'-ka polarisation 

 eftergöra dan enkla magnetiska. Emellan bada är 

 således en väl bestäm»! skillnad, så att man icke 

 kan, på sätt Hr A.mplre försökt, tillskrifva den 

 vanlit^a enkla magnetiska polariteten en electrisk 

 urladdning, som skulle beständigt cireuiera i en 

 perpendiculär riglning emot den linie som sam- 

 manbinder magnetens poler. En sådan electrisk 

 ström kan icke eller vara orsaken till jordens 

 magnetiska polaritet, ty oagtadt flera Naturfor- 

 skare, ej utan stor sannolikhet, tillägga jordklotet 

 fvra magnetiska poler, så ligga likväl de liknämniga 

 polerna vända åt samma håll och hvart pol-par kan 

 betraktas såsom en enda pol, på ett visst stycke 

 afbruten af en icke magnetisk massa. 



ÖRSTEDs förklaring af den urladdande leda- 

 rens magnetiska pbenomen genom electriciteter- 

 nas spiralforniiga rörelser och verkningar blott 



