20^ 



som Stämpelens tillkommande diameter. Ske- 

 nome Lojas åter tillsammans ocli sammansvetsas 

 för att få Stärapelens tillbörliga hÖjd , då den be- 

 står af idel serskihe. lag öiVer li varandra; af hvil- 

 ka de två eller tre yttersta utgöras af, det Lästa, 

 och de Öfrige af det mindre goda Stålet. 



Sedan Stampel-ämnet pä förestående sätt, un- 

 der betäckning af glaspalvret, med all noggran- 

 liet blifvifc liopvåik, afliaggas sidokanterne tills 

 det blir någorlunda cylindriskt, då for ändan 

 fästs vetsas en gröire jerntenn såsom handtag, livar- 

 efter det ytterligare på fri hand tillrundas, och 

 koniskt tillspetsas, såsom Fig. i. visar. Uti Ber- 

 lin färdigsmides ämnet derefter med slägga uti 

 sänke; men uti Paris sker detta under en Hej- 

 ]are, h vilken så väl som det motsvarande Städet 

 har en halfrund fördjupning. 



Derpå omiägges jernringen, i fall sådan skall 

 fastsvetsas. Den jernskena, man dertill ämnar 

 använda, får kall icke fullkomligen nå omkring 

 ämnet. Man inflickar heldre en liten kil emellan 

 dess ändar, i fall de ej skulle gå tillsammans i 

 vällniiigen; ty man har i annat fall att frukta 

 det ringen ej skulle komma att sluta väl till. Man 

 afhugger nu den vid bottnen sittande jernteuen, 

 och fastväller den på sidan vid nedersta kanten 

 af ämnet, som ånyo uppglodgas, samt varm. in- 

 ställes med den koni^ka spetsen nedåt uti ett an-> 

 nat sänke, skapadt som Fig» 2. Sfcämpelen släg- 

 gas eller slås under Hej ja ren så länge till dess 

 den fullkomligen format nig efter sänket. Är den. 

 icke ämnad att derpå aftri^cka en annan förut 

 graverad, utan skall omedtlbarligcn af graveuren 

 LearLetas, så Legagnas ett sänke, som nedtill har 

 en plan botten i stället för att det, som Fig. 2. 

 föreställer, slutar sig med en konisk fördjupning. 



