3o8 



Sfdnii Stiiinpel-unincl sulunda n IialliL sin r.il- 

 ta sk.jpiiad, bortliugges den durvid fnstv/illde jern- 

 tencii. Oi'( uppqlö(lt,si.s Jiii 'myn, saniL ins;(lt(;s vAhiv 

 afsvalning mellan tvennc Tackjcrns sunken Fig. .^. 



Man tillsläller naLurllglvis så, att Stämpel- 

 ämnet frän hörjan fär den slnilek, att da det se- 

 dermera, till vijinande af den mest möjliga tät- 

 het, emellan sänkena inställcs nndcr en Medaille- 

 Präss och der erliaJlei' i hörjan smä och sedan 

 starkare och starkare slag, sänkena icke gå när- 

 mare ihop än pa en fjerf ledels eller åttondedels 

 tum. Afsigten med denna operation är alt så 

 mycket möjeiigt är närma stålets minsta delar 

 till hvarandra, och att sumcdeist åstadkomma en 

 jemn tiithet uti Slämplarnes massa, såsom ett 

 liuiVudvilkor lör alt de ej skola sätta sig vid he- 

 gagnandet. 



I MiiJichcn nvM Jar man iMyntstälct ifrän Ste- 

 jermark, hvilket icke säsom vaidigt stål är uträckt 

 uti smala stänger, utan af så grofva dimensioner 

 i fyrkant, att Mynt-stämplar utan flere styckens 

 hopvällning deraf kunna förfärdigas. Stålstycket 

 uppvärmes endast till hrnnrödt och utplattas till 

 erforderlig hredd , hvarigenom det ej allenast far 

 en bladig structur, utan alla otätheter uj)ptäckas 

 nu med lätthet. Af stålet afhugges derefter ett 

 Stämpelämne, på hvilket kanterne afskrotas så län- 

 ge till dess det nätt passar uti öppningen afsäJi- 

 ket Fig. 4» hvaruti det skall indrifvas. Att 

 förekomma det de vid stålets garfning gjorde val- 

 lar ej mätte Öppna sig, undviker man så myc- 

 ket möjligt är, att smida Stämpelämnet på kant, 

 äfvensom att uppvärma det till mer än brunröd 

 hetta. Till förenämnde eldgrad, eller på sin hÖjd 

 till Ijusrödt, får detsammas uppvärmas då det 

 skall indrifvas uti sänket, i hvilket ämnet med 



