2og 



svaga slag hamras tätt, samt litet spheriskt på 

 öfre ändan. Den glödspån, som under upp- 

 glödgningen bildas, hortstr jkes. 



Ämnet glödgas derpå änyo och indrifves uti 

 ett mot Stämpeln fastställde dimensioner fullkom- 

 ligen svarande sänke. Härvid användes en Sätt- 

 hammare som noga passar efter öTre jtanafStiim- 

 pelämnet, hvilket nu har en god tums tjocklek, 

 h) Stämplars smidnin^ af Gjutstål. 



Detta Stål får äfven så litet som det Steijer- 

 ska Myntstålet göras mera än hrunrödt, och man 

 förfarer i Wien och Miinchen viå. Stämpeläm- 

 nens förfärdigande deraf, aideles på samma sätt 

 som nyss är sagt om deras smidning af Garfstål. 



Uti Frankrike och Sachsen, hvarest Stamp- 

 lame ej sättas uti något foder, kunna de icke nyt- 

 tjas så tunna, som på förenämde ställen, och 

 Stålet icke begagnas på flätan. Ett stycke något 

 längre än den hlifvande Stämpelen afhugges , rund- 

 smides samt indrifves uti sänket Fig. 5. på van- 

 liga sättet med slägga, och iakttages dervid, att 

 Öfre ändan hålles något kulirig. Häiigenom er- 

 håller Stålet en hög grad af täthet; efter afsval- 

 ningen utfaller ämnet helt lätt , med det utseende 

 Fig. 6. visar. Den utstående kanten bortta- 

 ges med fil; men den Öfie ytan får behålla sin 

 kullrighet. 



§. 2. 



Stämplarnes svarfning och tillredning före 



gravuren, eller till aftrycks emotta- 



gande. 



Alla uti Paris och Berlin smidde' Stämplar 

 sättas efter smidningen uti en svarfstol, sä att 



