21^ 



yureJi. Sedan man på njssbeskrifne sätt förskaf- 

 fat sig en patiice, måste derpå hela den ogravera- 

 de ytan omkring Lilden borttagas^ så att denna till 

 nära | tum står aldelles fri, och begränsas af nä-« 

 stan verticalt deremot nedgående Jtor* 



Uti Fig. 1 5. beteckna de parallela strecken 

 den delen af den präglade jtan, som måste bort- 

 tagas. Detta sker sävidt möjligt är af Stämpel- 

 präglaren, men det sista borttages af Graveuren, 

 hviiken då jemväl har tillfälle att lägga sista han- 

 den vid sitt arbete. Med den fullbordade patri- 

 cen förfärdigar man efter dess härdning Matricen j 

 som är ett af tryck af den förre och fullkomligen 

 öfverensstämmer med urstämpelen> i fall den va- 

 rit skuren en creux^ utom i det afseendet* att 

 gravuren här ligger mycket djupare ^ och att alla 

 delar äro rakt försänkta, samt att endast sjelfva 

 bottnen af försänkningen bildas af Graveurens ar- 

 bete. T. ex. om på bilden ytan sedd i profil, skulle 

 hafva en böjning såsom Fig. i6, hvarvid lineen a. 5. 

 föreställer Urstämpelens yta , så har fördjupnin- 

 gen i Matricen skapnaden af Fig. ly, och har styc- 

 ket emellan a. b och c. cl tillkommit genom Patri- 

 cens rakt nedskurne contourer. Afsigten häimed 

 är att som Stämpelen, for att kunna aftrycka 

 sig, måste hafva en viss convexitet, denna må kun- 

 na deråt bibringas, utan att gravuren dervid li- 

 der, som skulle hända om den låge alldeles på 

 ytan af Matricen , emedan Cirkelbågell /. m^ n* Fig. 

 1 6. för att tangera gravuren i medelpunkten a£ 

 ^Stämpelen, måste vid peripherien bortskäras styc- 

 kena a.l. och b.m* då uti Fig. 17. Segmentet a.m.b. 

 tangerar gravurens contourer uti a och b särat 

 höjer sig deröfver litet vid m. Penningen blir 

 härigenom litet skälig, h vilket äfven medförer åevi 

 fördelen att gravuren mindre kan repas, Gonve- 



