SI9 



aldrig så låg , afsats eller halls , a. b. c. d.j likasom 

 en Medailie-stömpel, samt dertill passas en ring D 

 af behörig styrka, ehuru den ej hehÖlVer vara 

 särdeles hög. Urstämpelen föres nu jemte sin 

 ring under prässen, och man inpassar med all 

 sprgfaiiighet ämnets spets uti den teknade punk- 

 ten, och bör derefter den första tillklämningeii 

 med. ens så länge fortfara, att conens ända ge- 

 nast utplattas till en liten yta, hvarjemte åess fot 

 bör rundt omkring teknas af inre kanten på rin-' 

 ^ei\ kring urstämpelens hals g. Det förstås af 

 si^ sjelf, att den ring Ej hvaruti ämnet Bj till 

 erhållande af mera styrka, blifvit inklämdt, i 

 sådant fall endast får omfatta dess nedre del, så 

 att den ej kan vara till hinder för urstämpelen 

 med dess hallsring. Som Stämpelen ej mera kan 

 ställa sig skeft, emedan ringen huller den i sin 

 jätta ställning, sker aftryckningen nu mera på 

 vanligt sätt, dock kan hända att ämnets bestän- 

 digt tilltagande yta så motarbetar prässens ver- 

 kan, att halsringen före arbetets fullbordan skulle 

 söndersprängas, i fall man ej dessförinnan uttoge 

 ämnet, samt efter vanliga sättet lÖdde det på en 

 jernten, som insattes i en svarfstol så att aftryc- 

 ket efter ringen lÖper rundt. På ämnet svarfvas 

 då vid g en afsats så att denna ej mera tränger. 

 Härefter låter aftrycket lätt och fort fullborda sig. 

 I Paris göras Matricerne stundom af Gjutstål; 

 ämnet uppglödgas då, och präglingen sker med 

 ett enda slag. I sådant ändamål fästes Urstäm- 

 pelen vid den så kallade fyrkanten eller löpa- 

 ren, och i bottnen pä prässen insattes en blind- 

 stämpel af erforderlig höjd. Den förut jemnfila- 

 de Gjutståls-plattan upphettas nu i jernlåda med 

 kolstybbe till nära Ijusrödt, och putsas hastigt 

 efter uttagningen ur elden med en styf jernkrats- 



