ningen; mrn c]oi\ agnar sig mer till beredning af 

 kobolliri nickeloxid, an till en analytisk melhod, 

 emedan den sista portionen af häda oxiderna ej 

 val åtskiljes. 



Thomson har också fåreslagit en metliod att 

 fa ren nickeloxid, som endastår en preparations- 

 method, hvarigenom man vål får en arseiiikfri 

 nickeloxid, men vid hvilken kt)boit, zink och kop- 

 par ej låta frånskilja sig. Han löser nickelmal- 

 men i en hlanning af svafvelsyra orh salj}etersyra, 

 silar, tillsåller kali och låter nickelns dubbelsalt 

 anskjuta. Men dervid anskjuta också dubbelsalter- 

 iia af kobolt, zink och till orh med. af magnesia och 

 koppar, om de liiinas i lösningen, och ingå der- 

 vid i Nickelsaltskryslallerna. 



I alliiiånhet liafva nickelmalmerne mindre ån 

 andra metalliska mineralier blifvit undersökta. Vi 

 hafva Professor Stromejer i Göttingen att tacka 

 for den féisla kunskapen om den relativa cjuaii- 

 titetcn af Kupleriiickelns beståndsdelar, samt om 

 skillnaden emellan dennes och Arseniknickelns 

 gammansåttning. Han har visat att de for nya 

 ansedde metallerna Wodanium och Vestium, icke 

 åro egna metaller, men han har ej i de veten- 

 skapliga tidskrifter der han gjort resultaten af si- 

 na forsok bekanta, meddelat mcthoden huru han 

 vunnit dessa resultat, hvilket borde oskiljagtigt 

 uppgifvas, om man annars ej skall låta resultatets 

 varde helt och hållet bero af det fårtroende för- 

 fattaren njutet» 



Hr Berthier har sedan gifvit oss analysen 

 af en arseniknickel och af en arseniksyrad nickel- 

 oxid från Allemont, vid hvilket tillfälle han upp- 

 gifvit en method att med jernoxid utfalla arsenik- 

 syran, som syne« roig vara deu tiUforlilligaste 

 ai alla. 



