53 3 



drss.i (jvaiitileter forjirilla sli; Hasorn i, fj orh lo. Don- 

 ji.i förening synes således best.i i\i' vallcnliallig ba.sisk 

 arseniksyrad jeriioxid nied jernoxidhydrat, och jera- 

 oxidens och valhiets syre aro deri i sa/nina rela- 

 tiva förhållande som i hydrald. Det lorljcnar att 

 liårvid anmärkas, att detta hasiska salt vid börjande 

 glSilgning undergår en af de sfarkaste ignitioner 

 jag sett, af lika art med gadolinilens, aiitimonsy- 

 rade metallsalters o. s. v. 



Arseniksvrad och arseniksyrllg jernoxidul aro 

 afven losliga i cnustik ammoniak, eliuru i l)e- 

 tydligt ringare qvantitet. Lösningen blir gr5u 

 i luften. 



b. Arsejiiksyrtid jiicke/oxid upplöses af am- 

 moniak, i hvilka relativa förhållanden syran och 

 oxiden äro till livarandra. Men om i en upplös- 

 ning ^^ arseniksyrad nickeloxid i en syra jernoxid 

 år närvarande och arseniksjran ej räcker till att 

 bilda ett Jieutralt salt med båda oxiderna, sa. fäl- 

 ler ammoniak ej endast basisk arseniksyrad jern- 

 oxid, utan ett basiskt dubbelsalt af bada oxiderna 

 bildas tillika och lälles med olivegronfarg. Efter olika 

 lorhållande af arseniksyrans qvantitet är iällnin- 

 gen antingen endast detta dnbbelsalt, eller en 

 blaiining af detta med det basiska jernoxidsaltet, 

 i livilket fall fårgen drager mer i brunt. 



Om arseniksyrad nickeloxid är jernfri, kan 

 arseniksyran afskiljas fullkomligt med caustikt kali, 

 dä, saltet upplöses i caustik annnojiiak och caustikt 

 tali tillsättes i ofverskott. Nickeloxiden utfälles 

 tlervid förenad med kali och arseniksyran stan- 

 nar i låsningen. År jern med så innehåller fäll- 

 ningen arseniksyra. 



Om en jernhaltig upplösning af arseniksyrad 

 nickeloxid i salpetersyra eller kungsvatten mät- 

 tas, $ä nära det kan ske utau börjande ialluing, och 



