het och åter upplöst i vatten, lemnade den o. oi 

 gr. kiseljord, sä att nickeloxidens halt utgjorde 

 i.iGaS gr. eller 29. 94 procent nickelmetall. Med 

 svafvelbunden vätgas gaf den ett ytterst ringa 

 spår af koppar. 



c. Den med caustikt kali fällda vätskan drog 

 åt rosenrödt. Den afdnnstades till ammcniakens 

 förjagande, h varunder ett mörkbrunt pulver af- 

 sattes, som efler tvättning och glödgning vägde 

 o.o3'7 gr. och var koboltoxid, svarande emot 0*92 

 procent af malmens vigt metallisk kobolts Denna 

 koboltoxid var likväl icke fullt ren^ Upplöst i 

 saltsyra gaf den med ^svafvelbunden vätga.s en 

 fällning af svafvelbunden koppar, som dock ut- 

 gjorde en så ringa qvantitet, att jag ej ansåg mö- 

 dan värdt att försöka väga den. 



d. i)en alkaliska vätskan mättades med salt- 

 syra, afröktes till torrhet och ^ipphettades till 

 saltsyrans förjagande, h varefter vid upplösning i 

 vatten, lemnades olöst 0.018 gr* kiseljord, som 

 då reagentia voro kiselfria måste hafva tillhört mi- 

 neralet, och då den blifvit upptagen af den syr- 

 satta saltsyregasen, troligen funnits såsom silicium 

 i malmen. 



B. Undersöknms; af det Jljgtiga^ a. Den 

 ÖfverdistiJIcrade vätskan var pomeransröd, afsalt- 

 syrad svafveloxid , och vid dess inflytande i vatt^ 

 net sönderdelades den beständigt och svafvel af- 

 skiljdes. Genom det öfverskott af syrsatt saltsy- 

 regas som vattnet upptog, sj isattes detta svafvel 

 till det mesta. Efter operationens slut korkades 

 flaskan hvari denna vätska innehölls och lemnades 

 så i 24 timar i digestion, hv^ar vid det mesta svaf- 

 vel upplöstes på bekostnad af den syrsatta salt- 

 syran. Det lemnade dock något olöst, som var 

 hopsintradt i en klump och vägde o. o55 gr. 



