o.)(> 



en sad.iii frmpcrntiir som icke kan foifl vt;ff<,'a jein- 

 saltcl. 1^«.'" Iivil.i kri.sl.illiiiiska ni.iss.in jjlir dlcr- 

 Jiniid röd och .sluLli;4«'M aLcrstar jciiis.dfi'!. ms-Jiiit. 

 rör ;ilf. nii afluysua allt spår al" dtdiiji-lsyi urna , 

 Jalcr man en n;i^ul Iiaili^Mie sljöm af i^as under 

 ajijtaiMtcns kallnaiKJc ;en()mrara d( u , i luilkcnaf- 

 sigl man inqjuLer en ijlsj)ädd uj)|)lu.sning al kolsy- 

 radt kali genom tiailen Ji. 



Sedan DEFGIl lililvil IVrmf igm otli ändan 

 G// i lenL vallen ui.sköljd fr;m det afsj roiua som 

 jVan flaskan vidhäji^dt, nj)j)lö.Hs detiknlorna he- 

 fiiulig'. saltet i vallm. D^jl lojd.-ar vanligen vär- 

 me och någon tids åveikan alvalliiel, innan lös- 

 ningen är tidlhordad. .JernsalUl iijjplö-.cs väl i 

 ögoid)iieket, men niekelsallet dröjer. Man fÖr- 

 säMcr lösningen med eJi droppa sallsyia for att 

 hijidra någon portion jernoxid all afskilja sig, si- 

 lar och väger del olösta. 



Lösningen haller saltsyrad j(Mnoxidnl bland 

 oxiden Orsaken härtill ligger deri alt ovidul- 

 sallet bildas i Törsta ögoidjlicket och inneslutet i 

 nickelsaltet skyddas större delen deral" för gasens 

 aveikan. Man jjiäste derföre för alt oxidera det, 

 tillsätta salj>eters) ra och koka vätskan, hvarefter 

 den neutrahscras med ammoniak och fälles med 

 bernstenssyrad ammoniak, som afskiljer jernet. 



Den silade lösningen försattes med ammoniak 

 i öfverskott, hvarvid nickel-, koJjoll-, zink- och 

 kopparo\ider nj^plösas och andra inblainiingar ut- 

 fällas ifall de skulle finnas. 



Lösningen utspädes med mycket vatten och 

 nickeloxidcn utfälles med rauslikt kali. 



Den frän INickel befriade lösningen afdunstas 

 till kopparens och koboltens afskiljande, hvaiefter 

 den silade alkaliska vätskan öfvermättas jued sall- 

 syra, afdunstas till torrhet och alerupplöses i 



