a8a 



Frun Witscrod togs v«'{g( u iit Billuige. Se- 

 dan man vid Roiuicliolm farit ciiVcr Kunnc-an, 

 träirar man, vcstcr om den, icke mera någon sand- 

 vstcr.. lliir finner man deienjol selnfreiloia med 

 graptoliler, hvilkcii pa fleia ställen, vid deima si- 

 dan af ån, fiani-ståi- i dagen, 1. e. vid Rönneliolmä 

 djurhage, i EiJIiiige Ora, vid Dufveskog oeh pu 

 mänga andra stidJen i denna trakt. Gar man liter 

 öfver liönne-an vid Billinge, så träffas, på dess 

 östra sida, redan upp i skogen, först lösa sand- 

 stensblock, strödda öfver marken, tillhopa med 

 gneysblock, oeh sedan längre Iram finner man 

 denna sten åter i fast klyft. 



Ett styeke frun Norra IIuHarp finnas ett par 

 stenbrott, der man hugger qvarnstcnar ur fast 

 kijft, och detta skall, efter uppgift, vara det 

 nordligaste ställe på denna trakt, der man funnit 

 denna stenart i lager. JJallen hvilar här på en 

 lerbädd och tyckes vara mindre hård än den som 

 förekommer vid Witseröd. Äfven här trallas den 

 lerhaltiga, smutsigt gråa sandstenen, hvari, vid 

 Maglasåtc m. m. finnas så talrika bladaftryek. Ock- 

 så här inneslutar han dylika aftryck. Jag fann 

 fragmenter af 3å4 slags orJuLunkar, blcnd hvil- 

 la jag låtit teckna" det fullständigaste. lig. 2. 



Il varaf Lunds Domlvyrla är byi^d. Lcndeine, som ar- 

 beta häl-, \eta ännu, genom tradition, att bcrätla det; 

 och den stoia giaf, af hviJkcn stenen blifvit härtill 

 använd, kallas ännu Lun7iaf;raifi>nn. På hällarne äro 

 inhug;^na flera figurer, äistal ocli en hop latinska ini- 

 tialbokstäfver. Det, af den fordna gudlighelen , pä allt, 

 som med kyrkan hade minsta gemenskap, så ofta teck- 

 nade LÖD (Jesus hominum Salvator), finner man äfven 



här. Uppgiftens riktighet bevises också genom jemfö- 

 relsen mellan AVitseröds sandsten och nämdc Domkyr- 

 kas. En graf kallas KyrJ\graJ\-n?i, hvaraf stenen till 

 någon amian Skånsk kyrkbyggnad skall vaia tagen. 



