af det sednarc erhållas med alkohol. I vatten 

 upplöstes alltsammans med lätthet och fullkom- 

 ligt; men lösningen visade icke någon narcotisk 

 verkan. 



c) Det återstående af magnesian, behandladt 

 med destillerad ättika, gaf en gulfärgad lösning. 

 Magnesian utfälld med kolsjradt kali och lösnin- 

 gen afdunstad, lemnade ett hrunaktigt residuum, 

 som med mycken lätthet och fullkomligt upplö- 

 stes af alkohol. Då alkohol-lösningen tillsattes med 

 svafvelsjra, fälldes svafvelsjradt kali i förening 

 med växtämnet, och den återstående vätskan blef 

 färglös. Det svalVelsjrade saltet visade sedermera 

 samma förhållande som det i b). Ingen af dessa 

 upplösningar visade någon narcotisk verkan. 



Växt-infusionen , som varit digererad med 

 magnesia, reagerade ganska tydligt alkaliskt; meu 

 visade icke mera någon dilaterande verkan på 

 pupillen. Eu del deraf tillsattes med basiskt kol- 

 sy radt kali, hvaiaf ingen grumling uppkom, och 

 således hade icke något af magnesian deruti Llif- 

 vit upplöst. Det öfriga af infusionen, varsamt 

 afdunstadt, lemnade en Ijusbrun massa inblandad 

 med salt-kristaller. Behandlad med alkohol, ficks 

 deraf en gulfärgad lösning, som, afdunstad, lem- 

 nade en Ijusbrun genomskinlig substance, som 

 icke fullkomligt kunde bringas till torrhet. På 

 Iris verkade den narcotiskt, men icke med den 

 intensitet som det i de föregående försöken er- 

 hållna narcotiska ämnet, hvilket det för öfrigt 

 liknade. 



Det som icke upplöstes af alkoholn, var en 

 af växtämne ännu något färgad massa, som inne- 

 höll de förr omnämde sakerna nemligen: fosforsy- 

 radt, äpplesyradt samt något svafvelsyradt och 

 saltsyradt kali. Något spår till talkjord fanns icke. 



Genom digestion med magnesia hade således 



