321 



al]a fossilier af denna krystallform, ävo Lisili- 

 cater af kaikjovd, talkjord, jernoxidul eller man- 

 gaiioxidul, i hvilka Lascnias syrehalt sammanta- 

 g^en, förhåller sig till kiseljordens som i : 2. Al- 

 la dessa anaivser Llefvo anställda iili Professor 

 Eerzelii laboratorium, der jag ägde det mest syn- 

 nnnde tillfidle, att lära känna de hasta analytiska 

 methoder. 



De flesta analyserna repeterades en gäng. ]Nå- 

 p-ra som erhödo srnnerli^a svåriq^heter, såsom t. ex. 

 sahliternes, blefvo flere gånger oragjorda; och endast 

 några antogos såsom riktiga utan repetition. En 

 mineralosisk resa, som jag hade den lyckan att, 

 i sällskap med Hr Professor Berzelius, göra ge- 

 nom Sveriges märkvärdigaste provinser , rika- 

 re på pyroxéner än något annat land, förskaf- 

 fade mig ett tillräckligt antal deraf, af hvilka jag 

 kunde utvälja de renaste stycken för analysen. 



HiiiY'-) räknar numera allt till pyroxene, som. 

 man uti serskikla mineraisystem kallar augit, ma- 

 lacolith, sahlit, baikalit, coccolith, alalit, mussit, 

 diopsid och fassait, emedan han har bevisat, att 

 krystalliniska texturen är densamma hos alla dessa 

 fossilier. AVer^'er**) upptog under slägtet augit, 

 coccolithen. augiten, karinthiji**^'), baikalit, sahlit 

 och diopsid, och skiljer fassaiten derifrån, som 

 enligt hans mening tillliör granatfamiljen; mea 

 Hauy har sedermera bevisat, att den är en pyro- 

 xen. M~Eiss och MoHS räkna ibland augiterne 

 (pyramido-prismatiska augitspaterne) samma fossi- 



*) Hauy sur le pjrroxene analogique, dans les annales des 



raines de 18 tc), 

 **) Werners letztes mineraisystem pag. 2. 

 ***) Rarinthin eller Klapeots augit från Saualpe ;saua]pit) 



Beitr. pag. i85 hör enligt Hauys och WeisS, till Am- 



phibole ,hoi'Rhlende;. 



